ПОСТАНОВА
Іменем України
19 липня 2018 року 
Київ
справа №804/886/16
адміністративне провадження №К/9901/12697/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шарапи В.М.,
суддів: Бевзенка  В.М., Данилевчи Н.А.,
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2016 у складі колегії суддів: Гімона М.М. (головуючий), Чумака С.Ю., Юрко І.В. у справі №804/886/16 за позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Апеляційного суду Дніпропетровської області, Державного казначейства України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
1.          ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної судової адміністрації України,   Апеляційного суду Дніпропетровської області, Державного казначейства України про:
1.1.визнання протиправною відмови Апеляційного суду Дніпропетровської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 вихідної допомоги судді у зв'язку з виходом у відставку в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою судді апеляційного суду Дніпропетровської області;
1.2.визнання протиправною бездіяльності Державної судової адміністрації України, Апеляційного суду Дніпропетровської області, Державної казначейської служби України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою на день реалізованого права на відставку судді в сумі 257686 грн.; 
1.3.зобов'язання Державної судової адміністрації України виділити Апеляційному суду Дніпропетровської області кошти для проведення виплати ОСОБА_2 вихідної допомоги судді у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою судді Апеляційного суду Дніпропетровської області в сумі 257686 грн.; 
1.4.стягнення з Апеляційного суду Дніпропетровської області на користь позивача вихідної допомоги в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою на день реалізованого права на відставку судді в сумі 257686 грн.
2.          Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2016 адміністративний позов задоволено частково.
2.1. Визнано протиправним рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області оформлене листом від 21.01.2016 №4.2/21/2016 щодо відмови у нарахуванні і виплаті ОСОБА_2 вихідної допомоги судді у зв'язку з виходом у відставку в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою судді Апеляційного суду Дніпропетровської області.
2.2. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою судді Апеляційного суду Дніпропетровської області на день реалізованого права на відставку судді в сумі 257686,00 грн. 
2.3. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
3. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2016 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2016 скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
4.          Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено: 
4.1.          Позивач - ОСОБА_2, з 08.10.1996 працював на посаді судді Новомосковського районного суду Дніпропетровської області, а з 07.02.2002 -       судді Апеляційного суду Дніпропетровської області.
4.2. У січні 2015 року ОСОБА_2, за наявності необхідного стажу роботи на посаді судді, було подано заяву про відставку.
4.3. Постановою Верховної Ради України від 12.11.2015 за №788-VIII ОСОБА_2  звільнено з посади судді Апеляційного суду Дніпропетровської області у відставку відповідно до пункту 9 статті 126 Конституції України.
4.4. На підставі вищезазначеної Постанови Верховної Ради України, наказом голови Апеляційного суду Дніпропетровської області №256/к від 17.11.2015 позивача відраховано зі штату суду з 18.11.2015, у зв'язку з виходом у відставку.
4.5. 12.01.2016 позивач звернувся до Апеляційного суду Дніпропетровської області з проханням здійснити нарахування та виплату передбаченої частиною 1 статті 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" вихідної допомоги в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.
4.6. Апеляційний суд Дніпропетровської області листом від 21.01.2016 №4.2/21/2016 відмовив позивачу у здійсненні виплат у зв'язку з тим, що таке право не передбачене редакцією закону, що діяла на час прийняття постанови про звільнення позивача.
5.          Приймаючи оскаржуване судове рішення суд апеляційної інстанції виходив з того, що з 01.04.2014, внаслідок прийняття Верховною Радою України Закону України    "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166-VІІ, виключено статтю 136 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI, якою було передбачено виплату суддям вихідної допомоги при виході у відставку у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою. З цих підстав, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що як на момент подання позивачем заяви про відставку, так і на момент його виходу у відставку, законодавство не передбачало права на отримання позивачем вихідної допомоги при виході у відставку. 
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
6.          Позивачем - ОСОБА_2, подано касаційну скаргу, в якій просить скасувати Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2016 і залишити    в силі постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2016. 
7.          Аргументи скаржника зводяться до того, що судом апеляційної інстанції допущено порушення норм процесуального права. Зокрема, скаржник наголошує, що його не було належним чином повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду. Також, скаржник посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме, статті 136 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI і неврахування рішення Конституційного Суду України від 03.05.2013 №3-рп/2013.
8. Відповідачем подані заперечення на касаційну скаргу, в яких просить залишити касаційну скаргу без задоволення, оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін. На обґрунтування заперечень, відповідач зазначає, що оскаржуване        судове рішення постановлене судом на основі правильного застосування норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права. 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції: 
9.          Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950: 
Стаття 6. Право на справедливий суд
"Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя".
10.          Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного судового рішення):
Стаття 11. Змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування  
всіх обставин у справі
"1. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості".
Стаття 33. Повістки
"…3. Судовий виклик або судове повідомлення осіб, які беруть участь у справі, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки, складеного відповідно до статті 34 цього Кодексу факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), електронною поштою, телефонограмою, опублікування у друкованому засобі масової інформації.
Повідомлення шляхом надсилання тексту повістки здійснюється за тими самими правилами, що і повідомлення шляхом надсилання повістки, крім випадків, установлених цим Кодексом".
Стаття 35. Вручення повістки
"1. Повістка вручається під розписку &lК;...&?м;.
2. Особа, яка вручає повістку, зобов'язана повернути до адміністративного суду розписку адресата про одержання повістки, яка приєднується до справи.
3. Повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за три дні до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді. Повістка у справах, для яких встановлено скорочені строки розгляду, має бути вручена у строк, достатній для прибуття до суду".
Стаття 49. Права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі
"…3. Особи, які беруть участь у справі, мають право:
1) знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються їхніх інтересів".
Стаття 190. Підготовка справи до апеляційного розгляду
"...3. Після проведення підготовчих дій суддя-доповідач призначає справу до апеляційного розгляду".

Стаття 196. Апеляційний розгляд справи у судовому засіданні
"1. Апеляційний розгляд здійснюється колегією суддів у складі трьох суддів за правилами розгляду справи судом першої інстанції з урахуванням особливостей, встановлених цією главою.
...4. Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи &?а;...&?л;". 
Стаття 197. Апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження 
за наявними у справі матеріалами
"1. Суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі:
...2) неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання".
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги: 
11.          Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод закріплює право особи на справедливий суд, складовою якого є право на доступ до правосуддя, що реалізується шляхом забезпечення рівності учасників справи. Зокрема, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" від 15.05.2008, заява №7460/03 та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гурепка проти України №2" від 08.04.2010, заява №38789/04, наголошується, що принцип рівності сторін, як один зі складників справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
12.          Зазначений принцип знайшов своє втілення у статті 11 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції), яка гарантувала особам, які беруть участь у справі, однакові права щодо подання до суду доказів та надання пояснень. Дотримання цього права, у свою чергу, забезпечується внаслідок закріплення у процесуальному законодавстві порядку належного повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового розгляду. 
13.          Стаття 33 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції) передбачала загальне правило здійснення судового виклику осіб, які беруть участь у справі, шляхом надсилання повісток на їх адреси  рекомендованою кореспонденцією. 
14.          Особа, яка бере участь у справі, вважалась належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду за умови надіслання їй повістки   рекомендованою кореспонденцією та вручення такої повістки не пізніше ніж за      три дні до дати судового засідання.
15.          Ухвалою судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.08.2016 справу було призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні 30.08.2016 на 10:00 год. 
16. При цьому, оскаржувана постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2016 прийнята у порядку письмового провадження, у зв'язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання, призначене 30.08.2016 на 10:00 год., не прибули, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.  
17. Проте, у матеріалах адміністративної справи відсутні докази повідомлення позивача про дату, час і місце апеляційного розгляду, належним чином. Зокрема, матеріали адміністративної справи містять текст судової повістки від 05.08.2016 із зазначенням одним із адресатів ОСОБА_2 В той же час, у справі наявні повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень з повістками відповідачам: Державній судовій адміністрації України, Апеляційному суду Дніпропетровської області, Державному казначейству України, але не позивачу - ОСОБА_2 Доказів направлення позивачу повістки та/або повідомлення його про дату, час та місце судового розгляду в інший спосіб, передбачений КАС України, матеріали адміністративної справи також не місять.   
18.          Таким чином, у суду апеляційної інстанції не було підстав стверджувати, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а відтак, здійснення розгляду цієї апеляційної скарги у порядку       письмового провадження відбулось з порушенням норм статей 196, 197 КАС України (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного судового рішення). 
19.          Відповідно пункту 3 частини 3 статті 353 КАС України, порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, у разі якщо справу розглянуто адміністративними судами за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.
20.          З урахуванням наведеного, касаційна скарга підлягає до задоволення частково,  постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2016 -  скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
21. У зв'язку цим, судом касаційної інстанції не надається оцінка іншим доводам касаційної скарги, а також не перевіряється правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права при прийнятті оскаржуваних рішень.
РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:
22.          Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
23. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2016 у справі №804/886/16 за позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Апеляційного суду Дніпропетровської області, Державного казначейства України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії скасувати з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
24. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

...........................

...........................

...........................

В.М. Шарапа
В.М. Бевзенко 
Н.А. Данилевич,
Судді Верховного Суду