ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року 
м. Київ

Справа №  12/408 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 14.11.2017
(Головуючий суддя - Грязнов В.В.; судді - Бучинська Г.Б., Мельник О.В.)

за розглядом скарги на дії Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 

у справі за позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврофіш" 

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибні промислові технології" 

про стягнення 609 740 грн 99 коп боргу, пені та інфляційних втрат,-

ВСТАНОВИВ:

1. Рішенням господарського суду Житомирської області від 26.05.2010 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибні промислові технології" (Далі - ТОВ "Рибні промислові технології") на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврофіш" (Далі - ТОВ "Єврофіш"): 514023,40 грн основного боргу; 67480,82 грн пені; 28236,76 грн інфляційних нарахувань; 6097,41 грн витрат по сплаті держмита; 236,00 грн витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу;
1.1. 18.06.2010 на виконання зазначеного рішення видано наказ;
1.2. на підставі ухвали господарського суду від 06.11.2012 видано дублікат наказу;
1.3. ухвалою господарського суду від 14.10.2014 затверджено укладену сторонами мирову угоду від 23.09.2014 в процесі виконання судового рішення №12/408 від 26.05.2010, згідно п. 3 якої сторони погодили графік добровільного виконання зобов'язань;
1.4. 19.12.2014 до суду повернуто оригінал наказу № 12/408 від 18.06.2010 на підставі постанови від 19.11.2014 про закінчення виконавчого провадження №37069514 у зв'язку з затвердженням судом мирової угоди;
1.5. 28.07.2017 до суду ТОВ "Рибні промислові технології" подано скаргу від 28.07.2017 на дії державного виконавця Корольовського ВДВС міста Житомир ГТУЮ у Житомирській області, в якій скаржник просив:
- зупинити примусове виконання виконавчого провадження № 37069514 на час розгляду справи в суді;
- визнати неправомірними дії при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору від 05.09.2014 у виконавчому провадженні № 37069514, скасувати дану постанову та зобов'язати Корольовський ВДВС здійснити дії стосовно закінчення виконавчого провадження № 37069514;
- скасувати постанову від 06.07.2017 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 45624228.
1.6. ТОВ "Рибні промислові технології" 21.08.2017 звернулось до суду та уточнило вимоги скарги, відповідно до яких просило:
1.6.1. визнати неправомірними дії Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ (правонаступник Корольовський ВДВС м.Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області) при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору від 05.09.2014 по ВП №37069514;
1.6.2. скасувати постанову Корольовського ВДВС Житомирського міського управління юстиції (правонаступник - Корольовський ВДВС м.Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області) про стягнення виконавчого збору від 05.09.2014 року по ВП №37069514;
1.6.3. визнати незаконною та скасувати постанову Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ (правонаступник - Корольовський ВДВС м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області) ВП №45624228 від 27.11.2014 року про стягнення виконавчого збору в сумі 61 607,43 грн з ТОВ "Рибні промислові технології";
1.6.4. скасувати постанову ВП№45624228 від 06.07.2017 винесену старшим державним виконавцем Корольовського ВДВС м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Шаховою Я.В. про арешт коштів боржника про стягнення з ТОВ "Рибні промислові технології" виконавчого збору в сумі 61 607,43 грн;
1.6.5. зобов'язати Корольовський відділ державної виконавчої служби м.Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області вчинити дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", стосовно закінчення виконавчого провадження №37069514;
1.6.6. зобов'язати Корольовський ВДВС м.Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (10002, м. Житомир, вул. Довженка,64 код ЄДРПОУ 35021396) скасувати арешт, накладений постановою старшого державного виконавця Шаховою Я.В. від 06.07.2017 ВП №45624228, на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибні промислові технології" (10025, м. Житомир, вул. П. Сингаївського, б. З, код ЄДРПОУ 33128522), що містяться на таких рахунках: 1) 311744 Житомир.РУ ПАТ КБ«ПРИВАТБАНК» м. Житомир 26048055801151 UAH; 2) 311744 Житомир.РУ ПАТ КБ«ПРИВАТБАНК» м. Житомир 26001055807385 UAH; 3) 300335 AT «Райффайзен Банк Аваль» 2605026150 UAH; 4) 380805 AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у м. КИЄВІ 2604261189 UAH; 5) 380805 AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у м. КИЄВІ 26000473721 UAH та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та /або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

2. Скарга мотивована тим, що виконавчий збір стягується лише в разі примусового виконання рішення суду, проте таке рішення виконано у зв'язку із укладенням мирової угоди. Зазначає, що господарським судом Житомирської області 14.10.2014 затверджено мирову угоду та ухвалено зняти арешт з коштів боржника. Таким чином, Відповідач самостійно виконав рішення суду, однак Відділ ДВС не закрив виконавче провадження всупереч вимог закону, а виніс 06.07.2017р. постанову про арешт коштів боржника на виконання постанови ВП №37069514 від 05.09.2014 про стягнення коштів з боржника, які вже були погашені відповідно до мирової угоди. Крім того, Відділ ДВС порушив приписи Інструкції з організації примусового виконання рішень, оскільки не дотримався процедури щодо стягнення виконавчого збору. Скаржник вважає, що Відділ ДВС не вчиняв жодних дій для примусового виконання рішення, а тому відсутні підстави для стягнення виконавчого збору.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Ухвалою господарського суду Житомирської області від 22.08.2017 року у справі №12/408 доводи ТОВ "Рибні промислові технології", викладені в скарзі від 28.07.2017 з урахуванням збільшення вимог скарги від 21.08.2017, на дії Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир ГТУЮ у Житомирській області, визнано неправомірними, скаргу від 28.07.2017 відхилено.

4. Ухвала суду мотивована тим, що державний виконавець приступив до примусового виконання рішення суду у ВП №3706951, вчинив дії, передбачені ст. 32 Закону України про виконавче провадження";
4.1. державним виконавцем здійснювались інші виконавчі дії, такі як направлення запитів щодо виявлення рахунків боржника;
4.2. сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання;
4.3. після накладення арешту на рахунки, боржник подав заяву від 19.04.2013 про відстрочення виконання рішення суду та скасування арешту, накладеного постановою від 05.04.2013 у ВП № 37069514, тобто, сума арешту боржнику була відома;
4.4. ухвалою господарського суду Житомирської області від 13.05.2013 у справі №12/408 відстрочено виконання вищезазначеного рішення до 01.09.2013; 
4.5. 11.06.2014 державний виконавець направив Реєстраційній службі Житомирського МУЮ, Центру надання послуг пов'язаних з використанням транспортних засобів, інспекції держтехнагляду, Держземагенству у Житомирському районі Житомирської області вимогу про надання інформації про наявність майна боржника;
4.6. у зв'язку з тим, що боржник у наданий строк наказ не виконав, 05.09.2014 державний виконавець виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 61607,43 грн, постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 52,00 грн та постанову про арешт коштів боржника в межах суми 679047,52 грн.
4.7. ухвалою від 14.10.2014 затверджено мирову угоду від 23.09.2014, укладену між стягувачем - ТОВ "Єврофіш" та боржником - ТОВ "Рибні промислові технології";
4.8. з моменту відкриття виконавчого провадження (21.03.2013) на примусове виконання рішення господарського суду Житомирської області від 26.05.2010 та до моменту винесення ухвали господарського суду Житомирської області від 14.10.2014 про затвердження мирової угоди, боржником не було погашено заборгованості за рішенням суду, про що свідчить п.3 мирової угоди;
4.9. у зв'язку з затвердженням господарським судом мирової угоди від 23.09.2014, державним виконавцем було винесено постанову від 19.11.2014 про закінчення виконавчого провадження № 37069514 на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 Закону України  "Про виконавче провадження", також, постановлено про виділення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій в окреме виконавче провадження;
4.10. на підставі п. 2 постанови про закінчення виконавчого провадження від 19.11.2014 та заяви про примусове виконання, яка подана 26.11.2014, державний виконавець виніс постанову від 27.11.2014 про відкриття виконавчого провадження № 45624228 щодо примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 61 607,43 грн.
4.11. в ході даного примусового виконання, державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника від 25.09.2015, направлялися запити для з'ясування наявних рахунків у боржника;
4.12. згідно відповіді №1026642421 від 25.05.2017 на запит №28224258 від 24.05.2017, Державна фіскальна служба України повідомила державного виконавця про нові рахунки боржника;
4.13. 06.07.2017 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника у ВП № 45624228 на суму 61607,43 грн.
4.14. враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про правомірність проведених державним виконавцем дій, а заперечення представника боржника про необізнаність щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 05.09.2014 та того, що державний виконавець не приступав до примусового виконання рішення господарського суду від 26.05.2010 спростовуються доказами наявними в матеріалах справи.

5. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.11.2017 апеляційну скаргу ТОВ "Рибні промислові технології" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 22.08.2017 року у справі №12/408 задоволено частково;
5.1. ухвалу суду першої інстанції скасовано. Прийнято нове судове рішення, яким частково задоволено скаргу на дії Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області;
5.2. Визнано неправомірними дії Корольовського ВДВС Житомирського міського управління юстиції (правонаступник Корольовський ВДВС м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області) при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору від 05.09.2014 по ВП № 37069514.
5.3. Визнано недійсною постанову Корольовського ВДВС Житомирського міського управління юстиції (правонаступник - Корольовський ВДВС м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області) про стягнення з ТОВ "Рибні промислові технології" виконавчого збору від 05.09.2014 по ВП № 37069514.
5.4. Визнано недійсною постанову Корольовського ВДВС Житомирського міського управління юстиції (правонаступник - Корольовський ВДВС м.Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області) ВП №45624228 від 27.11.2014 про стягнення з ТОВ "Рибні промислові технології" 61 607 грн. 43 коп. виконавчого збору;
5.5. Визнано недійсною постанову ВП №45624228 від 06.07.2017, винесену старшим державним виконавцем Корольовського ВДВС м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Шаховою Я.В. про арешт коштів боржника ТОВ "Рибні промислові технології".
5.6. У задоволенні решти вимог відмовлено.

6. Постанова апеляційного господарського суду мотивована тим, що: рішення господарського суду Житомирської області від 26.05.2010р. у справі №12/408 про стягнення 609 740,99 грн боргу, пені та інфляційних втрат, виконувалось Відповідачем відповідно до умов укладеної з Позивачем 23.09.2014 та затвердженої судом 14.10.2014 мирової угоди;
6.1. заходами примусового виконання рішень згідно ст.32 Закону України "Про виконавче провадження", є:
- звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;
- звернення стягнення на заробітку плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;
- вилучення у боржника і передача стягувану певних предметів, зазначених у рішенні;
- інші заходи, передбаченні рішенням.
6.2. відповідно до п.2.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень  - державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов'язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення своєчасного виконання рішення;
6.3. статтею 52 Закону України "Про виконавче провадження" визначено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, а саме звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації;
6.4. стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, готівкові кошти виявленні у боржника, на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту;
6.5. стягнення виконавчого збору, відповідно до п.п.3.7, 3.7.1 Інструкції, здійснюється у порядку, визначеному ст.28 Закону України "Про виконавче провадження"; 
6.6. постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення.
6.7. разом з тим, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є достатньою підставою для стягнення виконавчого збору. ( висновок Верховного суду України у постанові від 06.07.2015р. №6-785цс15);
6.8. до затвердження мирової угоди на виконання рішення у даній справі коштів з боржника стягнуто не було і про це Відділу ДВС було відомо;
6.9. витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконано примусово;
6.10. аналізуючи ст. ст. 43-45 Закону України "Про виконавче провадження", суд другої інстанції дійшов висновку, що у виконавчому провадженні всі операції пов'язані з рухом грошових коштів від боржника до стягувача здійснюються через депозитний рахунок відповідного органу Державної виконавчої служби; 
6.11. врахувавши, що матеріали справи не містять, а Відділом ДВС не подано доказів вчинення ним дій примусового характеру, внаслідок вчинення яких виконавчий документ був виконаний повністю або частково та з огляду на те, що мирова угода укладена на всю суму боргу 609 740,99 грн апеляційний господарський суд дійшов висновку, що жодних дій примусового характеру під час виконавчого провадження №37069514 Відділом ДВС не вчинялось;  
6.12. посилання Відділу ДВС на вчинення виконавчих дій стосовно боржника,  відхилено з огляду на те, що накладення арешту на майно Відповідача здійснено постановою від 05.04. 2013 не є доказом вчинення державним виконавцем дій примусового характеру, позаяк такі дії не призвели до примусового стягнення коштів з боржника під час виконання рішення у даній справі. 
6.13. оскільки стягнення виконавчого збору пов'язано з передбаченими Законом України "Про виконавче провадження" фактично здійсненими під час виконавчого провадження заходами примусового виконання рішення, то суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність факту здійснення органом ДВС будь-яких заходів примусового виконання рішення суду і, як наслідок - на безпідставність постанови від 05.09.2013 про стягнення з боржника виконавчого збору, за умов добровільного погашення Відповідачем заборгованості згідно графіку, затвердженого ухвалою суду першої інстанції від 14.10.2014. 

7.  Корольовський відділ державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову суду другої інстанції та закрити провадження у справі.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

8. Підставою для скасування постанови апеляційного господарського суду  скаржник вважає невірне застосування норм Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, ст. ст. 1,11, 25, 27, 28, 32, 49 цього Закону та п.п. 3.7.1., п.п. 3.7.2., п.п. 3.7.4. Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від02.04.2012 №512/5. 

9. Відзиву на касаційну скаргу до Суду касаційної інстанції не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 

10. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі  Верховного Суду від 23.04.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 14.11.2017 у справі №12/408 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

11. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно частково задовольнити, виходячи з такого.

12. Відповідно ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

13. 05.10.2016 р. набрав чинності    Закон України «Про виконавче провадження» № 1404- VIII від 02.06.2016. Приписами п. 6, 7  розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016, який набрав чинності 05.10.2016, рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.
14. Відповідно до частини першої статті 115 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на час звернення скаржника до суду зі скаргою) рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

15. При цьому гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

16. Згідно із частиною першою статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на час звернення скаржника до суду зі скаргою) скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів. 

17. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Господарський процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

18. Господарський процесуальний кодекс України у чинній редакції, також установлює, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (стаття 339, частина перша статті 340 цього Кодексу відповідно).

19. Натомість згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час звернення скаржника до суду зі скаргою) учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Аналогічну норму закріплено в частині першій статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України у чинній редакції. 

20. Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. 

21. Водночас частиною другою статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

22. З наведених норм права вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства. 

23. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №921/16/14-г/15.

24. Отже, суд  першої інстанції, розглянувши по суті скаргу ТОВ "Рибні промислові технології" предметом якої є дії державного виконавця та незаконність постанов про накладення арешту на кошти та стягнення виконавчого збору, як суд, який видав виконавчий документ на виконання ухваленого ним судового рішення, не звернув уваги на те, що такий спір не підлягає розгляду в межах цієї справи за правилами господарського судочинства, тому припустився порушення відповідних норм процесуального права. 

25. Не виправив допущених процесуальних порушень і суд апеляційної інстанції, переглянувши спір по суті, в порядку апеляційного провадження за апеляційною скаргою Відповідача.

26. За змістом пункту 1 частини першої статті 175 і пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а відкрите провадження у справі підлягає закриттю, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

27. За таких обставин, перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених ними фактичних обставин справи та в межах доводів касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження в цій справі за скаргою ТОВ "Рибні промислові технології".

28. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині.

29. Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 313 Господарського процесуального кодексу України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу; порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.

30. Господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства (пункт 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України).

31. Врахувавши наведене, Верховний Суд дійшов висновку про те, що касаційна скарга Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області підлягає частковому задоволенню, оскаржувані судові рішення - скасуванню, а провадження у справі за скаргою ТОВ "Рибні промислові технології" - закриттю.

32. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись ст. ст. 300-302, 308, 313-317  Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 14.11.2017 у справі №12/408 задовольнити частково.

2. Ухвалу господарського суду Житомирської області від 22.11.2017 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 14.11.2017 у справі №12/408 скасувати.

3. Провадження у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибні промислові технології" на дії Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області закрити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною  та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                         С.В. Жуков

Судді                                                                                                      В.В. Білоус

                                                                                                              Н.Г. Ткаченко