ВЕРХОВНИЙ 
СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України
05.04.2018 | |
м. Київ
справа № 800/181/17
провадження № А/9901/71/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Анцупової Т. О.,
суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П., 
розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 14 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, установив:
І. ПРОЦЕДУРА
1. У травні 2017 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката ОСОБА_2 у порядку ст. 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України; у редакції Кодексу, чинній до 15 грудня 2017 року) звернувся до Вищого адміністративного суду України із позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, в якому просив:
- визнати протиправними дії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо оцінювання результатів виконаного ОСОБА_1 практичного завдання під час кваліфікаційного оцінювання у рамках конкурсу до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду;
- зобов'язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України вирішити питання щодо допуску       ОСОБА_1 до другого етапу кваліфікаційного оцінювання у рамках конкурсу до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду;
- стягнути з Вищої кваліфікаційної комісії суддів України судовий збір у розмірі 1280 грн., сплачений при поданні позовної заяви.
2. В обґрунтування вказаних вимог представник позивача зазначав, що виконане ОСОБА_1 практичне завдання на етапі іспиту під час кваліфікаційного оцінювання у рамках конкурсу до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду було оцінено відповідачем у 0 балів.
3. На думку представника позивача, у порушення п. 7 розділу V Порядку проведення іспиту та методики встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання, затвердженого рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 144/зп-16 від 04 листопада 2016 року (далі - Порядок проведення іспиту № 144/зп-16) відповідач не здійснив перевірку виконаного ОСОБА_1 практичного завдання на відповідність показникам методики оцінювання його результатів і всупереч власним положенням оцінив роботу позивача у 0 балів не маючи на це ні повноважень, ні підстав.
4. Наведене, на думку представника відповідача, свідчить про те, що дії відповідача щодо оцінювання результатів виконаного ОСОБА_1 практичного завдання вчинені не на підставі закону, з порушенням вимог обґрунтованості, добросовісності, розсудливості, а оцінки є довільними та нераціональними.
5. Також посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Свято-Михайлівська Парафія проти України», «Obermeier проти Австрії», «GRANDE STEVENS проти Італії», «Druzstevni Zalozna Pria та інші проти Чехії», «Sigma Radio Television Ltd. проти Кіпру», «Bryan проти Об'єднаного Королівства», «ISKCON та 8 інших проти Об'єднаного Королівства», «Putter проти Болгарії», представник позивача вказує, що закон надавши необмежені дискреційні повноваження Вищій кваліфікаційній комісії суддів України щодо можливості виставлення будь-яких оцінок за виконане практичне завдання без необхідності їх обґрунтування, порушив принцип верховенства права.
6. Постановою Вищого адміністративного суду України від 14 серпня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні адміністративного позову.
7. Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 29 серпня 2017 року звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 14 серпня 2017 року у справі № 800/181/17 з підстав, встановлених п. 4 ч. 1 ст. 237 КАС України.
8. У заяві про перегляд судового рішення ОСОБА_2 просить скасувати постанову Вищого адміністративного суду України від 14 серпня 2017 року та задовольнити позов у повному обсязі. 
9. Ухвалою судді Верховного Суду України від 15 вересня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі.
10. 10 жовтня 2017 року до Верховного Суду України надійшли заперечення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України проти заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 14 серпня 2017 року. У вказаному запереченні відповідач просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд судового рішення у справі № 800/181/17.
11. З 15 грудня 2017 року набрали чинності зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, внесені Законом України від 03 жовтня 2017 № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон №2147-VIII), та почав роботу Верховний Суд.
12. Згідно з пп. 1 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VІІІ (що діє з 15 грудня 2017 року), заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.
13. Відповідно до правової позиції висловленої Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 09 лютого 2018 року у справі № 800/441/17, заяви про перегляд Верховним Судом України судових рішень Вищого адміністративного суду України, ухвалених ним як судом першої інстанції, подані до Верховного Суду України до набрання чинності КАС України у редакції Закону № 2147-VIII, підлягають розгляду на підставі пп. 1 п. 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України у редакції Закону № 2147-VIII Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду.
14. 12 січня 2018 року вказану адміністративну справу було передано на розгляд Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, яка ухвалою судді-доповідача від 29 січня 2018 року прийнята до провадження.
15. 07 березня 2018 року до суду надійшли заяви представника позивача ОСОБА_2 про відвід кожному з членів колегії суддів Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, визначеної для розгляду справи.
16. Ухвалами Верховного Суду від 15 березня 2018 року та від 16 березня 2018 року відмовлено у задоволенні заяв представника позивача ОСОБА_2 про відвід колегії суддів, визначеної для розгляду цієї справи.
17. Ухвалою Верховного Суду від 22 березня 2018 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
18. 27 березня 2018 року та 03 квітня 2018 року від представника позивача до Верховного Суду надійшли заяви про розгляд справи № 800/181/17 (№ А/9901/71/18) у судовому засіданні за участі сторін.
19. Однак зважаючи на характер спірних правовідносин, наявні у матеріалах справи докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, а також беручи до уваги, що при розгляді цієї справи у суді першої інстанції позивач та його представник приймали участь у її розгляді та були присутніми у судових засіданнях, керуючись пп. 1 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VІІІ Верховний Суд дійшов висновку про відсутність необхідності у розгляді цієї справи у судовому засіданні за участі сторін.
IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
20. Судом встановлено, що рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 07 листопада 2016 року № 145/зп-16 оголошено конкурс на зайняття 120 вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду.
21. Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 11 січня 2017 року № 2/зп-17 призначено кваліфікаційне оцінювання 653 кандидатів, допущених до участі у конкурсі на зайняття 120 вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду. Встановлено наступний графік проведення кваліфікаційного оцінювання, зокрема: складення анонімного письмового тестування - 30 січня 2017 року о 10 год. 00 хв.; виконання практичного завдання - 02 лютого 2017 року о 10 год. 00 хв.
22. Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 20 січня 2017 року № 4/зп-17 перенесено дати проведення кваліфікаційного оцінювання 653 кандидатів на зайняття 120 вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду, визначені рішенням Комісії від 11 січня 2017 року № 2/зп-17, на наступні дати: складення анонімного письмового тестування призначено на 16 лютого 2017 року, а виконання практичного завдання - на 21 лютого 2017 року.
23. Вищою кваліфікаційною комісією суддів України рішенням від 17 лютого 2017 року № 12/зп-17  визначено результати складеного 16 лютого 2017 року анонімного письмового тестування на етапі іспиту під час кваліфікаційного оцінювання у межах процедури конкурсу до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, відповідно до яких позивач набрав 81,75 балів.
24. 21 лютого 2017 року ОСОБА_1 виконав практичне завдання в рамках проходження кваліфікаційного оцінювання.
25. Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 28 березня 2017 року № 19/зп-17 встановлено мінімально допустимий бал для визнання кандидатів на посаду судді Касаційного кримінального суду такими, що успішно виконали практичне завдання - 65 балів.
26. Цього ж дня рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 22/зп-17, серед іншого, затверджено перелік кандидатів на зайняття вакантної посади судді Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, які за результатами виконаного 21 лютого 2017 року практичного завдання на етапі іспиту під час кваліфікаційного оцінювання у процедурі конкурсу, оголошеного 07 листопада 2016 року, не набрали мінімального допустимого бала відповідного іспиту (додаток 6).
27. Згідно додатку 6 до рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 28 березня 2017 року № 22/зп-17 ОСОБА_1 за результатами виконаного 21 лютого 2017 року практичного завдання отримав 0 балів.
28. Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 29 березня 2017 року № 23/зп-17 визначено мінімально допустимий бал та загальні результати першого етапу кваліфікаційного оцінювання «Іспит» у рамках конкурсу на зайняття вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду, оголошеного 07 листопада 2016 року. Мінімально допустимий бал першого етапу кваліфікаційного оцінювання «Іспит» для касаційного кримінального суду - 119 балів.
29. 29 березня 2017 року Вищою кваліфікаційною комісією суддів України прийнято рішення про недопущення ОСОБА_1 до другого етапу кваліфікаційного оцінювання.
30. ОСОБА_1 вважаючи дії відповідача щодо встановлення йому за виконання практичного завдання 0 балів та припинення його участі у конкурсі на зайняття посади судді Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, через свого представника звернувся до суду із даним адміністративним позовом.
IІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 
31. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, Вищий адміністративний суд України виходив з того, що при перевірці виконаного ОСОБА_1 практичного завдання в паперовій формі членами Вищої кваліфікаційної комісії суддів України встановлено, що позивач у зошиті для виконання практичного завдання поставив власний підпис.
32. У той же час, забезпечення проведення як тестування так і виконання практичного завдання можливо за дотримання умов анонімності та наслідків їх порушення, зокрема, передбачених у п. 7 розділу V Порядку проведення іспиту № 144/зп-16.
33. До такого висновку суд дійшов і з огляду на те, що відповідно до п. 11 розділу І Порядку проведення іспиту № 144/зп-16 до матеріалів проведення іспиту належить, зокрема, зошит для виконання практичного завдання, на титульній сторінці якого, поряд з іншим, міститься попередження про те, що практичне завдання підлягає оцінюванню у « 0» балів у разі наявності у ньому будь-яких позначок (літер, слів тощо), які відсутні у матеріалах практичного завдання та за допомогою яких може бути ідентифіковано особу учасника іспиту.
34. У судовому засіданні під час розгляду справи у Вищому адміністративному суді України представник позивача ОСОБА_2 не заперечував про належність підпису у зошиті ОСОБА_1 для виконання практичного завдання саме позивачу.
35. Наявність у зошиті позивача для виконання практичного завдання його підпису, що дозволяє ідентифікувати його особу, порушує один з фундаментальних принципів об'єктивності проведення іспиту. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що дії відповідача з оцінювання результатів виконаного позивачем практичного завдання під час кваліфікаційного оцінювання у рамках конкурсу до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду є такими, узгоджуються із вимогами Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та іншими актами, які прийняті відповідачем з метою проведення конкурсу до Верховного Суду.
36. При цьому суд першої інстанції дійшов висновку, що у спірних правовідносинах між позивачем та відповідачем, останнім не було також і порушено принципу рівності, оскільки всі учасники конкурсу були у рівних умовах щодо дотримання анонімності і така вимога та застереження стосувалось усіх конкурсантів.
IV. ДОВОДИ ЗАЯВИ ПРО ПЕРЕГЛЯД СУДОВОГО РІШЕННЯ
37. У заяві про перегляд судового рішення представник позивача вказує, що відповідно до п. 11 розділу V Порядку проведення іспиту № 144/зп-16 перевірка виконаного учасниками іспиту практичного завдання полягає у встановленні його відповідності показникам методики оцінювання його результатів.
38. Водночас, оцінювання виконаного ОСОБА_1 практичного завдання у 0 балів, на думку представника позивача, було здійснено відповідачем без встановлення його відповідності показникам методики оцінювання результатів практичного завдання, що не відповідає вимогам його актів, якими затверджено правила оцінювання виконаних практичних завдань. 
39. При цьому представник ОСОБА_1 вказує, що у відповідності до п. 7 розділу V Порядку проведення іспиту № 144/зп-16 встановлено, що 0 балів за виконане практичне завдання можливо встановити лише у випадку, якщо роботу неможливо прочитати, а не коли в ній проставлені будь-які позначки (дане правило поширюється виключно на результати тестування). 
40. У цій справі, яка стосується саме встановлення результатів виконання практичного завдання позивачем, на думку його представника, підлягає застосуванню рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 144/зп-16 від 04 листопада 2016 року, яким затверджено Порядок проведення іспиту та методики встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання, яке є спеціальним по відношенню до рішення, яким затверджено макет зошита.
41. Також у заяві про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 14 серпня 2018 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 посилається на те, що нормативно-правове регулювання здійснення оцінювання результатів виконання практичного завдання не відповідає основоположному принципу законності, оскільки кандидат не знає яким є мінімально допустимий бал, чи не було визначений такий бал після того як перевірено його роботу, також не передбачено можливості отримати належним чином мотивовані рішення щодо встановлення саме таких оцінок по кожному з показників. Закон надавши необмежені дискреційні повноваження Вищій кваліфікаційній комісії суддів України щодо можливості виставлення будь-яких оцінок за виконане практичне завдання без необхідності їх обґрунтування, порушив принцип верховенства права.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
42. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши за матеріалами справи наведені у заяві доводи та правильність застосування Вищим адміністративним судом України норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав. 
43. 30 вересня 2016 року набув чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII), який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.
44. Частиною 2 ст. 17 Закону № 1402-VIII встановлено, що найвищим судом у системі судоустрою є Верховний Суд.
45. Згідно з розділом XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII Верховний Суд створюється як новий орган, до якого судді призначаються на конкурсній основі.
46. Відповідно до ч. 2 ст. 81 Закону № 1402-VIII на посаду судді Верховного Суду за спеціальною процедурою може бути призначена особа, яка відповідає вимогам до кандидатів на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя у Верховному Суді, а також відповідає одній із вимог, визначених частиною першою статті 38 цього Закону.
47. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 93 Закону № 1402-VIII до повноваження Вищої кваліфікаційної комісії суддів України належить проведення кваліфікаційного оцінювання.
48. Кваліфікаційне оцінювання проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями (ч. 1 ст. 83 Закону № 1402-VIII).
49. За змістом ст. 85 Закону № 1402-VIII кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складення іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди. До положень вказаної статті, які мають значення для вирішення цієї справи також належать:
Рішення про черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання ухвалює Вища кваліфікаційна комісія суддів України (ч. 1 ст. 85).
Іспит є основним засобом встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критерію професійної компетентності та проводиться шляхом складення анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання з метою виявлення рівня знань, практичних навичок та умінь у застосуванні закону, здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією (ч. 2 ст. 85).
Порядок проведення іспиту та методика встановлення його результатів затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України (ч. 2 ст. 85).
50. 04 листопада 2016 року Вищою кваліфікаційною комісією суддів України на виконання своїх повноважень щодо проведення кваліфікаційного оцінювання було прийнято рішення № 144/зп-16, яким затверджено Порядок проведення іспиту та методики встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання.
51. Згідно п. 6 розділу І вказаного Порядку об'єктивність проведення іспиту забезпечується його прозорістю, конфіденційністю тестових запитань і практичних завдань, єдиною методикою встановлення його результатів, рівністю умов у доступі до інформації про його процедуру, місце, час і тривалість проведення тощо.
52. Пунктом 7 розділу V Порядку проведення іспиту № 144/зп-16 встановлено, що результат складення анонімного письмового тестування учасника іспиту, на бланку відповідей якого відсутня відмітка номера варіанта тестового завдання, або на бланку відповідей якого проставлені будь-які інші позначки, які не визначені бланком відповідей, або проставлені будь-які додаткові позначки, символи, літери, слова тощо, становить 0 балів.
53. Виконане практичне завдання учасника іспиту, яке неможливо прочитати, оцінюється в 0 балів.
54. У той же час, згідно п. 11 розділу І Порядку проведення іспиту № 144/зп-16 до матеріалів проведення іспиту належить, зокрема, зошит для виконання практичного завдання.
55. Пунктом 12 глави 2 розділу ІІ Порядку проведення іспиту № 144/зп-16 встановлено, що форма макета зошита для виконання практичного завдання затверджується Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.
56. Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 30 грудня 2016 року № 199/зп-16 затверджено форму макета зошита для виконання практичного завдання. На титульній сторінці зошита для виконання практичного завдання, поряд з іншим, міститься попередження про те, що практичне завдання підлягає оцінюванню у 0 балів у разі наявності у ньому будь-яких позначок (літер, слів тощо), які відсутні у матеріалах практичного завдання та за допомогою яких може бути ідентифіковано особу учасника іспиту.
57. Вказане рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 199/зп-16, яким затверджено форму макета зошита для виконання практичного завдання прийнято саме на виконання положень Порядку проведення іспиту № 144/зп-16 та жодним чином не суперечить положенням вказаного Порядку.
58. Аналіз вищезазначених положень Порядку проведення іспиту № 144/зп-16 та рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 199/зп-16 у їх системному взаємозв'язку дає підстави для висновку, що прозорість проведення іспиту забезпечується конфіденційністю тестових запитань і практичних завдань та єдиною методикою встановлення їх результатів.
59. За наведеного правового регулювання спірних правовідносин, Вищий адміністративний суд України дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги щодо анонімності та наслідки порушення такої стосуються як тестування так і виконання практичного завдання.
60. Відповідно до п. 15 розділу ІІІ Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затвердженого рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 03 листопада 2016 року №143/зп-16 у разі порушення суддею (кандидатом на посаду судді) порядку проведення іспиту Комісія може ухвалити відповідне рішення про припинення проведення стосовно нього кваліфікаційного оцінювання.
61. Як було встановлено судом та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_1 у зошиті для виконання практичного завдання поставлено власний підпис.
62. Відтак, правильним є висновок суду першої інстанції, що позивачем під час виконання практичного завдання було порушено вимоги щодо анонімності.
63. Наявність у зошиті позивача для виконання практичного завдання його підпису, дозволяло ідентифікувати його особу, що порушує принципи об'єктивності та прозорості проведення іспиту. 
64. На підтвердження наведеного свідчать надані представником відповідача у судовому засіданні 26 червня 2017 року копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, згідно яких ОСОБА_1 входив до складу однієї колегії суддів разом із Шиловою Т. С., яка є членом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, та брала участь у прийнятті рішень Вищою кваліфікаційною комісією суддів України, у тому числі стосовно позивача, зокрема від 28 березня 2017 року № 19/зп-17 та від 29 березня 2017 року № 23/зп-17.
65. За наявності вказаних умов, прийняття рішення щодо оцінювання виконання практичного завдання ОСОБА_1 з порушенням умов конфіденційності, викликало б сумнів у його об'єктивності та наявності стороннього впливу на його прийняття. 
66. Верховний Суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивач за результатами першого етапу кваліфікаційного оцінювання «Іспит» набрав нижчий за мінімально допустимий бал, його участь у конкурсі кандидатів на зайняття вакантних посад суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду правомірно припинено.
67. При цьому як було вірно зазначено Вищим адміністративним судом України в оскаржуваному рішенні, Закон № 1402-VIII, Порядок проведення іспиту № 144/зп-16 та Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затвердженого рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 03 листопада 2016 року №143/зп-16 визначили межі дискреційних повноважень відповідача щодо проведення конкурсу до Верхового Суду, зокрема в частині проведення ІІ етапу іспиту - виконання практичного завдання, а отже такі не можна вважати необмеженими, як на це вказує представник позивача, що не дає підстав для висновку про порушення принципу верховенства права. 
68. Оцінюючи доводи представника позивача, що нормативно-правове регулювання здійснення оцінювання результатів виконання практичного завдання не відповідає основоположному принципу законності, Суд зазначає, що Законом № 1402 визначено мету, підстави, критерії, етапи кваліфікаційного оцінювання, а також відповідальний за його проведення орган державної влади, яким є Комісія (ст. 83, 84, 85).
69. На виконання вимог абзацу 2 ч. 2 ст. 85 Закону № 1402 рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 04 листопада 2016 року затверджено Порядок проведення іспиту № 144/зп-16.
70. За змістом пп. 6 п. 10 розділу І Порядку проведення іспиту № 144/зп-16 вирішення питання встановлення мінімально допустимого бала є одним з етапів організації та проведення іспиту.
71. Встановлення мінімально допустимого бала та результатів виконання практичного завдання, їх оприлюднення є відповідним етапом опрацювання матеріалів виконання практичного завдання на паперових носіях (пп. 6 п. 2 розділу V Порядку проведення іспиту № 144/зп-16).
72. Мінімально допустимий бал практичного завдання визначається членами Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, які забезпечують проведення відповідного іспиту, за критеріальним методом (абзац 1 п.14 Розділу V Порядку проведення іспиту № 144/зп-16).
73. Зміст наведених положень Порядку проведення іспиту № 144/зп-16 свідчить про те, що встановлення мінімально допустимого бала та встановлення результатів виконання практичного завдання є єдиним етапом опрацювання матеріалів виконання практичного завдання, який чітко регламентовано вказаним Порядком, який був належним чином оприлюднений та з яким очевидно повинен був ознайомитись позивач.
74. При цьому положення рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 04 листопада 2016 року        № 144/зп-16 у встановленому законом порядку незаконним не визнавалось, що свідчить про передчасність доводів представника позивача що нормативно-правове регулювання здійснення оцінювання результатів виконання практичного завдання не відповідає основоположному принципу законності.
75. За таких обставин Вищий адміністративний суд України ухвалив законне й обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову. Твердження представника позивача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв'язку з чим заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 241, 242, 244 КАС України в редакції Закону № 2136-VIII, пп. 1 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VІІІ, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 14 серпня 2018 року відмовити.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає, крім випадку, встановленого п. 3 ч. 1 ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року).
Головуючий                                                                                                    Т. О. Анцупова          
Судді                                                                                                              В. М. Кравчук
                                                                                                              О. П. Стародуб