Постанова
Іменем України 
 
21 лютого 2018 року
м. Київ
 
справа № 331/213/14-ц
 
провадження № 61-3732св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
 
суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,                Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
 
позивач - ОСОБА_3,
представник позивача - ОСОБА_4,
відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Торговельна компанія «Економ Плюс», 
відповідач - приватне акціонерне товариство «Горлівський м'ясокомбінат»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та приватного акціонерного товариства «Горлівський м'ясокомбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у складі судді Світлицької В. М. від 06 червня 2016 року та рішення апеляційного суду Запорізької області у складі колегії суддів Савченко О. В., Кочеткової І. В., Маловічко С. В. від 04 серпня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :
 
У січні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельна компанія «Економ Плюс»  (далі - ТОВ «ТК «Економ Плюс»), приватного акціонерного товариства «Горлівський м'ясокомбінат» (далі - ПАТ «Горлівський м'ясокомбінат») про стягнення компенсації за порушення авторського права.
 
Позовна заява мотивована тим, що у 1979 році вона створила літературний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» (російською), «ІНФОРМАЦІЯ_1» (українською). У 1980 році літературно-художній образ «ІНФОРМАЦІЯ_1»  оприлюднено в анімаційному фільмі з однойменною назвою. У 1989 році був оприлюднений твір «ІНФОРМАЦІЯ_2» українською та російською мовами.
 
ОСОБА_3 зазначила, що дані анімаційні фільми були створені на кіностудії «Київнаукфільм», і автором сценарію в титрах зазначених анімаційних фільмів визнано її, а даний факт є загальновідомим і не потребує додаткового доказування. Відповідно до статті 483 ЦК Української РСР, який діяв на час створення анімаційного фільму, авторське право на кінофільм належало підприємству, яке здійснювало зйомку, а авторові сценарію, художнику постановникові та авторам інших творів, які увійшли складовою частиною у фільм, належало авторське право, кожному на свій твір.
 
26 листопада 2013 року її представник придбав у ТОВ «ТК «Економ Плюс», що знаходиться по пр. Леніна, 66, у м. Харкові сосиски під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», виробником яких вказано ПАТ «Горлівський м'ясокомбінат».
 
Посилаючись на те, що відповідачі вчинили порушення її авторських прав на оригінальну назву твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» та уточнивши позовні вимоги,  ОСОБА_3 просила стягнути з відповідача ПАТ «Горлівський м'ясокомбінат» на її користь замість відшкодування збитків та стягнення доходу, компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі                10 мінімальних розмірів заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення, а також стягнути з ТОВ «Торгівельна компанія «Економ Плюс» на її користь замість відшкодування збитків та стягнення доходу компенсацію за порушення авторського права в якості упущеної вигоди у розмірі 175 мінімальних заробітних плат, що становить 213 150 грн.
 
Справа судами розглядалася неодноразово.
Останнім рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Горлівський м'ясокомбінат» та ТОВ «ТК «Економ Плюс» на користь ОСОБА_3 компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі                                по 10 мінімальних заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення, замість відшкодування збитків та стягнення доходу, що становить по 13 780 грн з кожного, а в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ПАТ «Горлівський м'ясокомбінат» та ТОВ «ТК «Економ Плюс» на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі по 121 грн 80 коп. та по                   1 520 грн 64 коп. витрат за проведення судової експертизи з кожного, а також з ПАТ «Горлівський м'ясокомбінат» витрати на оплату публікації в газеті «Урядовий кур'єр» у розмірі 420 грн.
 
Судове рішення мотивоване тим, що ПАТ «Горлівський м'ясокомбінат» при виготовленні сосисок під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» неправомірно використовує оригінальну назву літературного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1», автором якого є ОСОБА_3, а ТОВ «ТК «Економ Плюс» реалізовує через торгову мережу вироблену вказаним м'ясокомбінатом продукцію з цією назвою. Такий товар є контрафактним. З урахуванням заявлених позовних вимог щодо стягнення упущеної вигоди, тривалості та обсягу порушення                         ТОВ «ТК «Економ Плюс» майнових прав ОСОБА_3 на її користь підлягає стягненню з останнього компенсація за порушення авторських прав саме у розмірі 10 розмірів мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків та стягнення доходу.
 
Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 04 серпня 2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2016 року у частині стягнення з ПАТ «Горлівський м'ясокомбінат» і з ТОВ «ТК «Економ Плюс» на користь ОСОБА_3 компенсації за порушення майнових авторських прав у розмірі по 10 мінімальних заробітних плат, встановлених законом, замість відшкодування збитків та стягнення доходу, у сумі                      по 13 780 грн з кожного, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ПАТ «Горлівський м'ясокомбінат» і ТОВ «ТК «Економ Плюс» на користь ОСОБА_3 компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі по 10 мінімальних заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення, замість відшкодування збитків та стягнення доходу, що становить по 14 500 грн з кожного. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що відповідачами було порушено авторське право ОСОБА_3 на оригінальну назву створеного нею літературного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1», у зв'язку із чим, на користь позивача підлягає стягненню компенсація з ПАТ «Горлівський м'ясокомбінат» як виробника, що неправомірно використовує назву твору в найменуванні виготовленої ним продукції з урахуванням заявлених позовних вимог,                     а також з урахуванням загальних засад цивільного судочинства упущена вигода з ТОВ «ТК «Економ Плюс», яке є продавцем цього товару у розмірі по 10 мінімальних заробітних плат з кожного; судом першої інстанції при визначенні сум компенсації, не враховано положення статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік».
 
У вересні 2016 року ПАТ «Горлівський м'ясокомбінат» подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій заявник просить рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2016 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 04 серпня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_3 відмовити.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано того, що назва літературного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» не є результатом творчої діяльності ОСОБА_3 чи оригінальною назвою, що й встановлено судовими рішеннями, оскільки вказане слово було відоме і вживалося набагато раніше, ніж позивачем створено літературний твір; до матеріалів експертизи було приєднано ліцензійний договір від 03 вересня 2015 року, що укладено після виникнення спірних правовідносин; стороною позивача всупереч нормам цивільного процесуального права було змінено підставу і предмет позову.
 
У вересні 2016 року представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій заявник просить рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2016 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 04 серпня 2016 року скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій визначено суму компенсації, яка не є адекватною порушенню, оскільки не враховано орієнтовну суму шкоди, визначену експертом, яка базується на розмірі упущеної вигоди.
 
13 вересня 2016 року суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в указаній справі.
 
14 вересня 2016 року суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ «Горлівський м'ясокомбінат» в указаній справі.
 
03 листопада 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення ТОВ «ТК «Економ Плюс» на касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, в яких просить залишити її без задоволення, з огляду на те, що позивачем не враховано отриманий дохід від реалізованої продукції, яка товариством не виготовляється, а лише отримується від постачальників, які й гарантують, що товари, які поставляються не порушують прав та законних інтересів третіх осіб, у зв'язку із чим ТОВ «ТК «Економ Плюс» не знало, що реалізацією вказаної продукції порушуються авторські права ОСОБА_3
 
17 листопада 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення ПАТ «Горлівський м'ясокомбінат» на касаційну скаргу представника ОСОБА_3 -                  ОСОБА_4, в яких просить залишити її без задоволення, через те, що позивачем було змінено підстави та предмет позову щодо стягнення упущеної вигоди, які ґрунтуються на висновку від 15 березня 2016 року. 
 
Ухвалою колегією суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року справу за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «ТК «Економ Плюс», ПАТ «Горлівський м'ясокомбінат» про стягнення компенсації за порушення авторського права за касаційними скаргами представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ПАТ «Горлівський м'ясокомбінат» призначено до судового розгляду.
 
Статтею 388 ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року                       № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Пунктом 4 частини першої Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
23 січня 2018 року вказану справу передано до Верховного Суду.
 
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.
 
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм       матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Судами встановлено, що у 1979 році ОСОБА_3 створила літературний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» (російською мовою), «ІНФОРМАЦІЯ_1» (українською мовою).
 
У 1980 році літературно-художній образ «ІНФОРМАЦІЯ_1» був вперше оприлюднений в анімаційному фільмі з однойменною назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» (рос.) «ІНФОРМАЦІЯ_1» (укр.), а у 1989 році був оприлюднений твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» українською та російською мовами.
 
Дані анімаційні фільми були створені на кіностудії «Київнаукфільм», де автором сценарію в титрах анімаційних фільмів «ІНФОРМАЦІЯ_1» (російською мовою), «ІНФОРМАЦІЯ_1» (українською мовою) вказано ОСОБА_3 
 
Авторські (майнові) права на фільм належать кіностудії «Укранімафільм», яка є правонаступником кіностудії «Київнаукфільм».
 
Належність авторського права ОСОБА_3 на літературний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» підтверджується свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір від 11 травня 2004 року (а. с. 12).
 
26 листопада 2013 року представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 було придбано у ТОВ «ТК «Економ Плюс»по проспекту Леніна, 66 у м. Харкові товар - сосиски під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», виробником яких вказане                                  ПАТ «Горлівський м'ясокомбінат» (а. с. 14, 15).
 
Висновком комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 06 травня 2015 року, підтверджується, що використання словесного позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1», яке розміщене на упаковці товару, а саме сосисок «ІНФОРМАЦІЯ_1», виробництва ПАТ «Горлівський м'ясокомбінат», є відтворенням оригінальної назви літературного твору ОСОБА_3 «ІНФОРМАЦІЯ_1» (т. 3, а. с. 22-39).
 
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» контрафактний примірник твору, фонограми, відеограми - примірник твору, фонограми чи відеограми, відтворений, опублікований і (або) розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі примірники захищених в Україні творів, фонограм і відеограм, що ввозяться на митну територію України без згоди автора чи іншого суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, зокрема, з країн, в яких ці товари, фонограми і відеограми ніколи не охоронялись або перестали охоронятися.
 
Статтями 435, 437 ЦК України та статтею 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» визначено, що первинним суб'єктом авторського права є автор твору, а авторське право виникає з моменту створення твору.
 
Згідно із статтею 9 Закону України «Про авторське право і суміжні права» частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону.
 
За змістом статей 440, 441 ЦК України, статті 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав автора належить виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами, а саме дозволяти або забороняти, зокрема, розповсюдження творів шляхом продажу, відчуження іншим способом, а також подання своїх творів до загального відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до творів з будь-якого місця і у будь-який час за їх власним вибором.
 
Відповідно до статті 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права, що дає підстави для судового захисту, є: вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14, 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40, 41 цього Закону, з урахуванням передбачених               статтями 21-25, 42, 43 цього Закону обмежень майнових прав.
 
Національним стандартом № 4 «Оцінка майнових прав інтелектуальної власності», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України                     від  03 жовтня 2007 року № 1185, визначено, що контрафактна продукція - це продукція або примірник, які випускаються, відтворюються, публікуються, розповсюджуються, реалізуються тощо з порушенням майнових прав інтелектуальної власності.
 
Суди, встановивши на підставі доказів, яким було надано належну правову оцінку, ті обставини, що ПАТ «Горлівський м'ясокомбінат» здійснило виробництво, а ТОВ «ТК «Економ Плюс» - реалізацію сосисок під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» без дозволу ОСОБА_3, яка є автором літературного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1», дійшли правильного висновку про те, що відповідачі порушили авторське право ОСОБА_3 на оригінальну назву літературного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1», що підтверджується, у тому числі, й висновком комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 06 травня             2015 року, що проведена на підставі ухвали суду відповідною судово-експертною установою Міністерства юстиції України (статті                                   143, 144 ЦПК Українивід 18 березня 2004 року № 1618-ІV, у редакції                       від 07 липня 2010 року, яка була чинною на момент розгляду судами справи), а тому відповідно до положень статей 58, 59 ЦПК України                         від 18 березня 2004 року № 1618-ІV, у редакції від 07 липня 2010 року, яка була чинною на момент розгляду судами справи, є належним і допустимим доказом у цій справі, оцінку якому надано судами у відповідності із статтею 212 ЦПК України від 18 березня 2004 року № 1618-ІV, у редакції                     від 07 липня 2010 року, яка була чинною на момент розгляду судами справи, дійшли вірного висновку про порушення прав позивача.
 
Посилання ПАТ «Горлівський м'ясокомбінат» у касаційній скарзі на те, що судовими рішеннями у справі за позовом підприємця ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмережа», ПАТ «Горлівський м'ясокомбінат» про стягнення коштів за порушення авторського права (справа № 918/5/14) встановлено, що назва літературного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» не є результатом творчої діяльності ОСОБА_3 чи оригінальною назвою, є безпідставним, оскільки як вбачаться із постанови Вищого господарського суду України від 19 серпня 2014 року колегія суддів погодилася із висновком судів попередніх інстанції про відмову у задоволенні позову через недоведеність цього факту позивачем, а також не заявлення жодною із сторін клопотання про проведення у справі судової експертизи.
 
Судовим рішенням у справі № 918/5/14 не визнано той факт, що назва твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» не є результатом творчої діяльності ОСОБА_3, а тому вказані в судовому рішенні обставини не є преюдиціальними, отже підлягають доказуванню на загальних підставах.
 
Твердження у касаційній скарзі ПАТ «Горлівський м'ясокомбінат» про те, що застосоване на упаковці сосисок слово «ІНФОРМАЦІЯ_1» було похідним від імені «Капітон», а не оригінальною назвою автора ОСОБА_3, а тому вимоги Закону України «Про авторське право і суміжні права» ним не порушувалися, є необґрунтованим, так як від участі в оплаті експертизи з цього питання відповідач відмовився, у зв'язку із чим, судами попередніх інстанції, на виконання вимог частини першої статті 146 ЦПК України від 18 березня 2004 року № 1618-ІV, в редакції від 07 липня 2010 року, яка була чинною на момент розгляду судами справи, правильно відмовлено у визнанні вказаного факту.
 
Доводи ПАТ «Горлівський м'ясокомбінат» про неможливість приєднання до матеріалів справи та проведення експертизи на підставі ліцензійного договору від 03 вересня 2015 року, укладеного між представником                                          ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та товариством з обмеженою відповідальністю «Спіко» (далі - ТОВ «Спіко») після виникнення спірних правовідносин, є безпідставними, оскільки передача прав ОСОБА_3 ТОВ «Спіко» не є предметом спору у даній справі. Наявність чи відсутність наданих позивачем прав на використання твору ТОВ «Спіко», їх чинність, як на момент виникнення спірних правовідносин, так і на момент проведення експертизи з питань інтелектуальної власності, не впливає ані на правильність висновку експерта, ані на правильність вирішення спору по суті.
 
Також колегія суддів вказує про помилковість посилань ПАТ «Горлівський м'ясокомбінат» у касаційній скарзі на те, що стороною позивача всупереч нормам цивільного процесуального права було змінено підставу і предмет позову, оскільки таких підтверджень матеріали справи не містять і таких обставин не встановлено й судами попередніх інстанції. 11 червня            2015 року представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 використане визначене частиною другою статті 31 ЦПК України від 18 березня 2004 року № 1618-ІV, у редакції від 07 липня 2010 року, яка була чинною на момент розгляду судами справи, право на збільшення позовних вимог.
 
Що стосується доводів касаційної скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про невідповідність вимогам законодавства визначеної суми компенсації, яка повинна бути стягнута з ТОВ «ТК «Економ Плюс» за порушення авторських прав, то колегія суддів зазнає наступне.
 
Згідно із пунктом 11.6 договору від 21 березня 2011 року, укладеного між                        ТОВ «ТК «Економ Плюс» (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Продлогістика» (постачальник), постачальник гарантує, що товари які поставляються не порушують прав та законних інтересів третіх осіб, зокрема прав на об'єкти інтелектуальної власності. У випадку порушення цього пункту, постачальник несе повну матеріальну відповідальність (т. 3 а. с. 177-180).
 
За змістом частини другої статті 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» суд має право постановити рішення про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.
 
При визначенні розмірів збитків, які мають бути відшкодовані особі, права якої порушено, а також для відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд зобов'язаний виходити із суті порушення, майнової і моральної шкоди, завданої особі, яка має авторське право і (або) суміжні права, а також із можливого доходу, який могла б одержати ця особа. У розмір збитків, завданих особі, права якої порушено, додатково можуть бути включені судові витрати, понесені цією особою, а також витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката.
 
При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пунктом «г» цієї частини межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.
 
Для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Для визначення суми такої компенсації, яка є адекватною порушенню, суд має дослідити: факт порушення майнових прав та яке саме порушення допущено; об'єктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням об'єкта авторського права і (або) суміжних прав; тривалість та обсяг порушень (одноразове чи багаторазове використання спірних об'єктів); розмір доходу, отриманий унаслідок правопорушення; кількість осіб, право яких порушено; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. При цьому слід враховувати загальні засади цивільного законодавства, встановлені статтею 3 ЦК України, зокрема справедливість, добросовісність та розумність. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації повинні бути наведені в судовому рішенні.
 
Уточнивши позовні, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, просив стягнути з ТОВ «ТК «Економ Плюс» 213 150 грн компенсації за порушення авторського права в якості упущеної вигоди, згідно із звітом про оцінку                від 08 червня 2015 року.
 
За змістом статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, в тому числі доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.
 
Враховуючи те, що під час розгляду справи судами було достовірно з'ясовано те, що ТОВ «ТК «Економ Плюс» є розвинутою мережею продовольчих магазинів, основним видом діяльності є роздрібна продаж продовольчої продукції, яку отримує від постачальників відповідно до умов договорів постачання, де й було в подальшому придбано даний товар представником позивача, з урахуванням характеру порушення                            ТОВ «ТК «Економ Плюс» майнових прав ОСОБА_3, тривалості та обсягу реалізованих контрафактних товарів без дозволу позивача, судом обґрунтовано стягнуто з ТОВ «Торгівельна компанія «Економ Плюс» збитки за порушення авторських прав у розмірі 10 розмірів мінімальних заробітних плат.
 
Місцевий суд, з висновками якого в цій частині погодився й суд апеляційної інстанції, достовірно з'ясувавши те, що назва твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» є самостійним об'єктом відповідно до положень статті 8 Закону України «Про авторське право і суміжні права», що підлягає правовій охороні, а              ОСОБА_3 відповідачам дозволу на відтворення назви твору та імені головного персонажа «ІНФОРМАЦІЯ_1» літературного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» та реалізацію товару з такою назвою не надавала, обґрунтовано частково задовольнили позов, з огляду на те, що ПАТ «Горлівський м'ясокомбінат» своїми діями допустив порушення майнового права на використання назви твору шляхом його відтворення на упаковці товару. ТОВ «ТК «Економ Плюс», як продавець товару кінцевому споживачу, допустив порушення майнового права на використання твору шляхом його публічного показу (виставлення товару на власних вітринах) та розповсюдження (продаж) товару, найменування якого використовується без дозволу власника авторського права.
 
При визначенні розміру збитків судами правильно враховані заявлені вимоги, обставини справи, визначені статтею 3 ЦК України загальні засади цивільного законодавства, а також положення Закону України «Про авторське право і суміжні права».
 
Встановлено, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням судами норм процесуального права, а доводи касаційних скарг цих висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують.
 
Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Оскільки ухвалою суду касаційної інстанції від 14 вересня 2016 року було зупинено виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування судових рішень, тому виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2016 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 04 серпня 2016 року підлягає поновленню.
 
Керуючись статтями 400, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Касаційні скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та приватного акціонерного товариства «Горлівський м'ясокомбінат» залишити без задоволення.
 
В незміненій частині рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя                від 06 червня 2016 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 04 серпня 2016 року та залишити без змін.
 
Поновити виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя           від 06 червня 2016 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 04 серпня 2016 року.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                         Д. Д. Луспеник
 
Судді                                                                                                                 О. В. Білоконь
 
   Є. В.Синельников
 
      С. Ф.Хопта
 
                                                                                                                  Ю.В.Черняк