Верховний
Суд

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року 
м. Київ

справа №  910/10779/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняк В.Я. - головуючий, Катеринчук Л.Й., Пєсков В.Г.
за участі секретаря судового засідання Чайки М.А.

учасники справи:
позивач 1 - Київська міська державна адміністрація,
представник позивача 1 - Трохимчук В.С. (довіреність № 001-76 від 11.01.2018),
позивач 2 - Департамент комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), 
представник позивача 2 - Трохимчук В.С. (довіреність №062/01/10-208 від 10.01.2018),
відповідач - Публічне акціонерне товариство "Київгаз",
представник відповідача - Мельник В.В., адвокат (довіреність від 21.11.2017), 
за участю - Заступника прокурора міста Києва,
представник прокуратури - Савицька О.В. (прокурор відділу ГПУ)

розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київгаз"
на постанову Київського апеляційного господарського суду 
від 20.11.2017 року
у складі колегії суддів: Смірнова Л.Г. (головуючий), Зеленін В.О., Дідиченко М.А.
за позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської державної адміністрації, Департаменту комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
до   Публічного акціонерного товариства "Київгаз"
про стягнення 2 829 311, 09 грн.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог

1. У липні 2017 Заступник прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської державної адміністрації та Департаменту комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київгаз" (далі - ПАТ "Київгаз", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 2 829 311,09 грн. (за Договором на володіння та користування майном територіальної громади міста Києва від 21.04.2006). 

2. Заява мотивована тим, що ПАТ "Київгаз", незважаючи на встановлену у справі №910/4603/15-г обізнаність відповідача (як сторони Договору від 21.04.2006) щодо встановлення та узгодження щорічної пропозиції розподілу прибутку спільної діяльності у розмірі 10% від чистого прибутку товариства за попередній рік, але не менше 200 тис.грн. на рік, продовжує ухилятись від його належного виконання. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.10.2017 у справі №910/10779/17 (суддя - Демидов В.О.) позов Заступника прокурора міста Києва С. Репецького в інтересах держави в особі Київської міської державної адміністрації та Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Публічного акціонерного товариства "Київгаз" про стягнення 2 829 311,09 грн. залишено без розгляду.

4. Ухвала мотивована тим, що Заступником прокурора міста Києва було подано позов  в інтересах Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) без достатніх підстав та за відсутності належного обґрунтування та доказів такого представництва, що порушило принцип рівності сторін судового процесу та є порушенням принципу змагальності сторін судового процесу.
При цьому, місцевий господарський суд вказав на наступне:
4.1. Департамент комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є самостійною юридичною особою, яка має змогу без залучення інших осіб або органів захищати порушені права, які згідно зі спеціалізацією департаменту, не можуть бути захищені прокурором;
4.2. Саме лише посилання у позовній заяві на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах (Київська міська державна адміністрація та Департамент комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів, не достатньо для вирішення спору по суті, з урахуванням приписів ч. 4 ст.  23 Закону України "Про прокуратуру". 

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2017 апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва на ухвалу господарського суду міста Києва від 17.10.2017 у справі №910/10779/17 задоволено; ухвалу господарського суду міста Києва від 17.10.2017 у цій справі скасовано; матеріали справи №910/10779/17 повернуто до Господарського суду міста Києва для розгляду справи по суті.
6. Приймаючи таке рішення, апеляційний господарський суд виходив з того, що Господарський процесуальний кодекс України (ст. 2) надає прокурору свободу у виборі засобів доведення бездіяльності органу держави, та не обмежує коло цих доказів витягом з ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення; вироком суду щодо службових осіб; накладеним дисциплінарним стягненням на посадових осіб органу державної влади.
На переконання колегії суддів апеляційної інстанції, Прокурор правомірно дійшов висновку, що бездіяльність Київської міської державної адміністрації та Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) в даному випадку полягає у відсутності активних дій (підготовка позову, сплата судового збору тощо), спрямованих на звернення з позовом до суду, та є обставиною, що свідчить про бездіяльність зазначених органів держави.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7. Не погоджуючись з постановою господарського суду апеляційної інстанції, ПАТ "Київгаз" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою. 

8. У касаційній скарзі скаржник просить господарський касаційний суд:
8.1. скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2017 у справі №910/10779/17;
8.2. залишити без змін ухвалу господарського суду міста Києва від 17.10.2017 у справі №910/10779/17.
КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ
9. Ухвалою від 17.01.2018 Верховний Суд, у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняк В.Я. (головуючий),  Катеринчук Л.Й., Пєсков В.Г. (визначеній за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, Протокол від 10.01.2018), прийняв справу №910/10779/17 господарського суду міста Києва до провадження; відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ "Київгаз"; призначив розгляд справи №910/10779/17 на 20.02.2018. 
10. 01.02.2018 Заступник прокурора міста Києва подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому проти вимог та доводів скаржника заперечив, оскільки вважає їх безпідставними та необґрунтованими; просив постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2017 у справі №910/10779/17 залишити без змін.
11. В засіданні суду касаційної інстанції  представником ПАТ "Київгаз" було заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з необхідністю доповнення касаційної скарги. Заявлені у касаційній скарзі доводи та вимоги представник скаржника підтримав в повному обсязі.
12. Колегія суддів Касаційного господарського суду клопотання представника  ПАТ "Київгаз" про відкладення розгляду справи відхилила, з огляду на приписи ст. 298 ГПК  України, яка встановлює порядок та строки внесення доповнень або зміни касаційної скарги.
13. Представник Київської міської державної адміністрації та Департаменту комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в судовому засіданні 20.02.2018 проти вимог та доводів касаційної скарги заперечила, оскільки вважає їх безпідставними та необґрунтованими; просила суд постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2017 у справі №910/10779/17 залишити без змін.
14. Прокурор відділу Генеральної прокуратури України проти касаційної скарги ПАТ "Київгаз" заперечила, з підстав її необґрунтованості; просила суд касаційної інстанції постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2017 у справі №910/10779/17 залишити без змін.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника (ПАТ "Київгаз", відповідач)

15. В касаційній скарзі скаржник доводить порушення апеляційним господарським судом приписів ст.ст. 1, 14, 15, 19 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", ст.ст. 57, 63, 84, 95, 97 ГПК України:
15.1. Заступник прокурора міста Києва надіслав на адресу відповідача лише копію апеляційної скарги, без копій доданих до неї документів;
15.2. До позовної заяви та  апеляційної скарги Заступника  прокурора міста Києва Репецького С. не надано документів, що посвідчують його посадове становище та надають право представляти позивачів у справі;
15.3. до позовної заяви Заступника  прокурора міста Києва не додано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі (за вимогою про стягнення                           2 829 311,09грн. мало бути сплачено 42 439,67 грн., а було сплачено 42 439,60 грн.).

16. Скаржник доводив, що предметом позову є стягнення з відповідача оплати за користування газовими мережами, що належать Київській міській громаді, представником якої є Київська міська рада, це майно не є державним, від так, на переконання скаржника, заявник невірно визначив позивача (позивачів) у справі. 

Доводи заявника (Заступника  прокурора міста Києва)

17. Заступник  прокурора міста Києва у відзиві  (вих. №05/43-64-15 від 31.01.2018) на касаційну скаргу доводив, що:
17.1. апеляційна скарга подана та її копії надіслані сторонам у справі з дотриманням вимог ст. 95 ГПК України (в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991), що підтверджується описом вкладення до цінного листа;
17.2. керівний склад апарату прокуратури м.Києва розміщено на офіційному сайті прокуратури міста Києва, який є загальнодоступним в мережі Інтернет;
17.3. оплата судового збору у сумі 42 439,60 грн. підтверджується оригіналом платіжного доручення №834 від 26.06.2017.

18. Заступник  прокурора міста Києва, у відзиві  (вих. №05/43-64-15 від 31.01.2018), посилаючись на приписи ст. 2 ГПК України (в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991), Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №101/99, доводив що прокурором вірно визначено Київську міську державну адміністрацію, як орган, що уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах. При цьому, Заступник  прокурора міста Києва звертає увагу колегії суддів касаційної інстанції на встановлені Вищим господарським судом України (постанова від 08.06.2016 у справі №910/4603/15-г) обставини, щодо представництва прокуратури за аналогічним позовом, за участю тих самих сторін, за одним Договором, лише різні періоди стягнення. 
Прокурор відділу Генеральної прокуратури України, в засіданні суду касаційної інстанції, підтримала доводи  Заступника  прокурора міста Києва, наведені у відзиві на касаційну скаргу. 

Доводи позивачів (Київської міської державної адміністрації та Департаменту комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації))

19. Позивачі, під час провадження у цій справі, у господарських судах першої та апеляційної інстанцій, доводили правомірність визначення Заступником  прокурора міста Києва  позивачів у цій справі, а також порушення відповідачем інтересів громади міста Києва.
Представник позивачів, в засіданні суду касаційної інстанції, підтримала доводи позивачів та заперечила проти вимог касаційної скарги.  
НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ  
20. Конституція України

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 129 встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 1 цієї статті).

Стаття 124 регламентує, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. 

21. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 
Стаття 6
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

22. Рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 1-1/99 визначено, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Поняття "орган уповноважений державою здійснювати відповідні повноваження" визначено, як орган державної влади або орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

23. Господарський процесуальний кодекс України (в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991)

Відповідно до ч. І ст. 2 ГПК України, господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.
Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві. 
Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, передбачених ч.3 ст. 25 Закону України "Про прокуратуру". 
Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви в порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу.

За приписами ч.1 ст. 29 ГПК України, прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд рішення Верховним Судом України про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб. При цьому прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в господарському суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, та письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви (заяви, скарги) у порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу.

Статтею 35 ГПК України встановлено, що обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.
Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 54 ГПК України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Пунктом 1) ч. 1 ст. 81 ГПК України передбачено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

24. Закону України "Про прокуратуру"

Згідно ч.ч. 3, 4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій 
А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
25. Відповідно до ст. 300 ГПК України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
А.2. Щодо суті касаційної скарги
26. Доводи скаржника про порушення  ст.ст. 57, 63, 84, 95, 97 ГПК України (п.п. 11.1, 11.2., 11.3. розділу Доводи заявника (Заступника  прокурора міста Києва), колегією суддів Касаційного господарського суду не приймаються, оскільки спростовуються матеріалами справи. Більш того, були предметом дослідження апеляційного господарського суду під час прийняття апеляційної скарги Заступника  прокурора міста Києва  до апеляційного провадження та не є предметом розгляду, під час касаційного перегляду постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2017 у справі №910/10779/17.

27. Стосовно доводів скаржника про те, що предметом позову є стягнення з відповідача оплати за користування газовими мережами, що належать Київській міській громаді, представником якої є Київська міська рада, це майно не є державним, а від так, заявник невірно визначив позивача (позивачів) у справі, колегія суддів касаційної інстанції вважає необхідним вказати наступне. 

Як про це вже було позначено вище, відповідно до ст. 2 ГПК України, прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах 

Статтею 140 Конституції України визначено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування", органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. 
Рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 1-1/99 визначено поняття "орган уповноважений державою здійснювати відповідні повноваження", як орган державної влади або орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Порядок участі прокурора у розгляді справи визначений статтею 29 Господарського процесуального кодексу України.

Положенням про Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (затверджено Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.12.2012 № 2383) визначені, зокрема, завдання та повноваження  вказаного виконавчого органу. 

Так, Заступником прокурора міста Києва у позовній заяві визначено, що порушення відповідачем зобов'язань щодо оплати з використання комунального майна порушує державні інтереси в частині надходження до місцевого бюджету м. Києва значної суми грошових коштів. При цьому, виконавчим органом Київської міської ради (КМДА) та Департаментом заходи цивільно-правового реагування щодо стягнення суми заборгованості не вживаються.

Поряд з цим, з огляду на приписи ст. 35 ГПК України, колегія суддів приймає до уваги висновок Вищого господарського суду України, викладений у постанові від 08.06.2016 у справі  № 910/4603/15-г (за позовом заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської державної адміністрації та Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ПАТ "Київгаз" про стягнення 16 669 400,00 грн. за Договором на володіння та користування майном територіальної громади міста Києва від 21.04.2006), з приводу того, що прокурором вірно визначено Київську міську державну адміністрацію як орган, що уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах (за договором що є предметом позову у цій справі).  
При цьому, господарським судом касаційної інстанції вказано на  те, що інтереси суспільства, а саме територіальної громади м. Києва, полягають у забезпеченні ефективного використання комунального майна та отримання плати за його використання на підставі дійсного договору, тому таке втручання здійснюється в інтересах суспільства.
Громада міста безумовно зацікавлена у безперебійному забезпеченні населення газопостачанням, що саме і визначено умовами спірного Договору.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За таких обставин, зважаючи на необґрунтованість доводів касаційної скарги та відповідність висновків апеляційного господарського суду нормам чинного законодавства, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про необхідність залишити касаційну скаргу ПАТ "Київгаз" без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2017 у справі №910/10779/17- без змін.

В. Судові витрати
У зв'язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги ПАТ "Київгаз" та залишенням без змін постанови господарського суду апеляційної інстанцій, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладається на заявника касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.  4^2, 43, 43 ГПК України (в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991), ст.ст. 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України,  Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,- 

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київгаз" залишити без задоволення.
2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2017 у справі №910/10779/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                           В.Я. Погребняк 

Судді                                                                                                        Л.Й. Катеринчук 

                                                                                                                  В.Г. Пєсков