ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року 
м. Київ

Справа №  918/722/17 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого,  Катеринчук Л.Й., Пєскова В.Г.
учасники справи:
позивач - Виконавчий комітет Вараської міської ради,
відповідач - Нікітчук Ернст Костянтинович,
розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу
Виконавчого комітету Вараської міської ради 
на ухвалу господарського суду Рівненської області   
від 18.10.2017 
у складі судді: Марач В.В.
та постанову Рівненського апеляційного господарського суду 
від 13.11.2017
у складі колегії суддів: Павлюк І.Ю. (головуючий), Демидюк О.О., Демянчук Ю.Г.
у справі за позовом
Виконавчого комітету Вараської міської ради,
до Нікітчука Ернста Костянтиновича,
про укладення договору про пайову участь

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року Виконавчий комітет Вараської міської ради звернувся в господарський суд Рівненської області з позовною заявою до Нікітчука Ернста Костянтиновича, в якій просив визнати укладеним договір від 2017 року між Вараською міською радою та громадянином Нікітчуком Ернстом Костянтиновичем про пайову участь замовника будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вараш Рівненської області в редакції, запропонованій Вараською міською радою.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 18.10.2017 у справі № 918/722/17 (суддя - Марач В.В.) у прийнятті позовної заяви № вих. 470/02.3-27/04 від 13.10.2017 за позовом Виконавчого комітету Вараської міської ради до Нікітчука Ернста Костянтиновича про укладення договору про пайову участь - відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду  від 13.11.2017 у справі № 918/722/17 (головуючий суддя - Павлюк І.Ю., суддя - Демидюк О.О., суддя - Демянчук Ю.Г.) ухвалу господарського суду Рівненської області від 18.10.2017 у справі № 918/722/17 залишено без змін, а апеляційну скаргу Виконавчого комітету Вараської міської ради - без задоволення. Справу № 918/722/17 повернуто до господарського суду Рівненської області.

При цьому, суди попередніх інстанцій виходили з того, що в силу п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) (в редакції чинній до 15.12.2017), суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України. Пред'явлені Виконавчим комітетом Вараською міською радою позовні вимоги не мають ознак корпоративного спору, дана справа не є справою про банкрутство, в позовній заяві не зазначено, що відповідач є суб'єктом підприємницької діяльності (фізичною особою-підприємцем), відтак фізична особа - Нікітчук Ернст Костянтинович не може бути стороною в господарському процесі, а отже даний спір не підлягає розгляду в господарському суді. 

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Рівненської області від 18.10.2017  та постановою Рівненського апеляційного господарського суду  від 13.11.2017 у справі № 918/722/17, Виконавчий комітет Вараської міської ради звернувся з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Рівненської області від 18.10.2017  та постанову Рівненського апеляційного господарського суду  від 13.11.2017 у справі № 918/722/17 скасувати, справу передати на розгляд до господарського суду Рівненської області.  

В обґрунтування заявлених вимог, скаржник посилається на те, що даний спір підвідомчий господарському суду Рівненської області, оскільки ст. 187 Господарського кодексу України прямо передбачає вирішення спору господарським судом.

Крім того, скаржник вказує на те, що Рівненським апеляційним господарським судом залишена без змін ухвала суду Рівненської області від 25.10.2017 у справі № 918/722/17 , в той час, як скаржником оскаржувалась ухвала господарського суду Рівненської області від 18.10.2017 у справі № 918/722/17.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 918/722/17 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2018.

Підпунктом 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017) передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 

Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ч. 5 ст. 301 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017) перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанцій (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Предметом касаційного оскарження є постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 13.11.2017, якою залишено без змін ухвалу господарського суду Рівненської області від 18.10.2017 про відмову у прийнятті позовної заяви Виконавчого комітету Вараської міської ради.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, Катеринчук Л.Й., Пєскова В.Г. від 12.03.2018 прийнято касаційну скаргу Виконавчого комітету Вараської міської ради до провадження та ухвалено здійснити перегляд ухвали господарського суду Рівненської області від 18.10.2017 та постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 у справі № 918/722/17 без повідомлення учасників справи. Надано відповідачу справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 03.04.2018.   

Відповідач Нікітчук Ернст Костянтинович відзиву на касаційну скаргу Виконавчого комітету Вараської міської ради не надав.

Перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями".

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" від 12.07.2001 зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права.

Згідно зі ст. 1 ГПК України (в редакції чинній до 15.12.2017) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Згідно зі ст. 4^1 ГПК України (в редакції чинній до 15.12.2017) господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За приписами ст. 12 ГПК України (в редакції чинній до 15.12.2017) господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, правами та обов'язками учасників (засновників, акціонерів, членів) такої особи, крім трудових спорів; 4-1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю); 5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери; 6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів; 7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України; 8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство; 9) справи у спорах, підвідомчих господарським судам, щодо порушення прав інтелектуальної власності з використанням мережі Інтернет.

У відповідності до ст. 21 ГПК України (в редакції чинній до 15.12.2017) сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.
У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності. Такими особами, зокрема, є кредитори у справі про банкрутство або якщо спір має ознаки корпоративного.
Виходячи з викладених норм, спір підвідомчий господарському суду, якщо склад його учасників відповідає нормам ст. ст. 1, 21 ГПК України (в редакції чинній до 15.12.2017), а спірне правовідношення носить господарський характер. 

В силу п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України (в редакції чинній до 15.12.2017) суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Як вбачається з матеріалів справи, Виконавчий комітет Вараської міської ради звернувся до господарського суду з позовною заявою № вих. 470/02.3-27/04 від 13.10.2017, в якій відповідачем визначено фізичну особу - Нікітчука Ернста Костянтиновича, який не є суб'єктом підприємницької діяльності і з урахуванням вищезазначених норм не може бути стороною в господарському процесі.

З огляду на встановлене, враховуючи суб'єктний склад даного спору, а також те, що пред'явлені позовні вимоги не мають ознак корпоративного спору, дана справа не є справою про банкрутство, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що даний спір не підлягає розгляду в господарському суді. 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду погоджується з судом апеляційної інстанції, що встановивши вказані обставини, суд першої інстанції правомірно застосував положення п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України (в редакції чинній до 15.12.2017) та відмовив в прийнятті позовної заяви № вих. 470/02.3-27/04 від 13.10.2017 за позовом Виконавчого комітету Вараської міської ради до фізичної особи Нікітчука Ернста Костянтиновича про укладення договору про пайову участь.
Поряд з цим, доводи скаржника Виконавчого комітету Вараської міської ради, що Рівненським апеляційним господарським судом залишена без змін ухвала суду Рівненської області від 25.10.2017 у справі № 918/722/17, в той час, як скаржником оскаржувалась ухвала господарського суду Рівненської області від 18.10.2017 у справі № 918/722/17 відхиляються Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, оскільки в матеріалах справи міститься ухвала Рівненського апеляційного господарського суду від 08.12.2017 про виправлення описок, допущених в постанові Рівненського апеляційного господарського суду  від 13.11.2017 у справі № 918/722/17, про які зазначає скаржник.

В силу приписів ч. 2 ст. 300 ГПК України (у редакції від 15.12.2017), суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, у касаційної інстанції відсутні процесуальні повноваження щодо переоцінки фактичних обставин справи, встановлених під час розгляду справи місцевим господарським судом та під час здійснення апеляційного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017) за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017).

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Виконавчого комітету Вараської міської ради та залишення ухвали господарського суду Рівненської області від 18.10.2017 та постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 у справі № 918/722/17 без змін. 

У зв'язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін ухвали суду першої та постанови суду апеляційної інстанцій, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Виконавчого комітету Вараської міської ради залишити без задоволення. 

2. Ухвалу господарського суду Рівненської області від 18.10.2017 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 у справі № 918/722/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                      В.Я. Погребняк
Судді                                                                                                  Л.Й. Катеринчук
                                                                                                             
                                                                                                          В.Г. Пєсков