ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року 
м. Київ

Справа №  916/917/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,
за участю секретаря судового засідання - Журавльова А.В.
за участю представників:
прокурора - Клюге Л.М.
позивача - не з'явився 
відповідача - Діхтяренко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дерева Раю" 
на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.11.2017 (головуючий суддя Лисенко В.А., судді Принцевська Н.М., Ярош А.І.) 
у справі № 916/917/17
за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дерева Раю"
про розірвання договору оренди
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2017 року Заступник прокурора Одеської області (далі - Прокурор) звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради (далі - Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дерева Раю" (далі - Відповідач) про розірвання договору оренди берегозахисної споруди №95-ор від 10.02.2010 (далі - Договір оренди).
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до припису про усунення виявлених порушень від 16.06.2016 та акту контролю виконання умов договору від 10.02.2017, виявлено порушення орендарем пунктів 4.1.1, 4.1.7, 4.1.10, 4.1.12 Договору оренди і пунктів 2.1.2.1, 3.6 Правил устаткування та експлуатації пляжів міста Одеса (далі - Правила), що, відповідно до пункту 5.2, 5.2.3 Договору оренди, пункту 6.1 Правил та статей 651, 783 Цивільного кодексу України, є підставою для розірвання зазначеного договору.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.06.2017 у позові відмовлено повністю. Рішення суду мотивоване тим, що ні Прокурором, ні Позивачем в порядку статті 33 Господарського процесуального кодексу України не надано доказів істотного порушення Відповідачем умов Договору оренди та наявності порушень Правил, які є підставою для застосування до спірних правовідносин норм статей 651, 783 Цивільного кодексу України.
Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.11.2017 рішення суду першої інстанції скасовано. Прийнято нове рішення, яким позов задоволено в повному обсязі, розірвано договір оренди берегозахисної споруди №95-ор від 10.02.2010.
Постанова мотивована тим, що відповідачем було допущено порушення Правил, зокрема, до початку курортного сезону у 2016 році не оформлено паспорт пляжу, не обладнано сезонний медичний пункт, допущено порушення умов Договору оренди, зафіксовані в акті контролю виконання умов договору від 10.02.2017, що, відповідно до пункту 5.2, 5.2.3 Договору оренди, пункту 6.1 Правил та статей 651, 783 Цивільного кодексу України, є підставою для розірвання зазначеного договору.
Відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить постанову апеляційної інстанції скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
В обґрунтування касаційної скарги Відповідач посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, зокрема щодо сезонного пункту медичної допомоги, використання орендованого майна з порушенням Правил, помилкового прийняття акту від 10.02.2017, як належного доказу у справі, що призвело до неправильного застосування норм статей 651, 773 Цивільного кодексу України, з огляду на відсутність істотного порушення Відповідачем своїх обов'язків як орендаря за оскаржуваним договором.
20.04.2018 та 25.04.2018 Відповідачем подано письмові пояснення до касаційної скарги.
Проте, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 1 статті 298 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 2 ст. 118 ГПК України, письмові пояснення до касаційної скарги Відповідача суд залишає без розгляду, як такі, що надані після закінчення строку на касаційне оскарження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 10.02.2010 між Позивачем (орендодавець) та Відповідачем (орендар) укладено договір оренди № 95-ор берегозахисної споруди у вигляді штучного піщаного пляжу загальною площею 3 200 кв.м строком на 15 років до 10.02.2025 (пляж "Аркадія", з метою надання громадянам платних послуг оздоровчо-пляжного сервісу підвищеної якості). 
Пунктом 5.2.3 Договору встановлено, що орендодавець має право вимагати дострокового розірвання договору, зокрема, у таких випадках: ухилення орендаря від виконання приписів орендодавця щодо утримання майна у належному стані; невиконання цілком або частково умов п.п. 4.1.1, 4.1.4 - 4.1.7, 4.1.9, 4.1.10, 4.1.12, 4.1.14, 4.1.15; порушення Правил обладнання та експлуатації пляжів міста Одеси.
За умовами пункту 7.1.3 Договору його дія припиняється достроково: за взаємною згодою сторін. В судовому порядку, зокрема, у випадках: допущення з боку орендаря порушень, визначених п. 5.2.3 Договору; ухилення орендаря від виконання приписів орендодавця щодо утримання майна у належному технічному стані; невиконання орендарем "Правил устаткування та експлуатації пляжів м. Одеси".
16.06.2016 Позивачем, за результатами перевірки, складено припис, в якому було зафіксовано порушення, а саме: 1) не оформлений паспорт пляжу; 2) не забезпечується 30% вільної території; 3) не обладнаний рятівний пост; 4) не проведено роботи з намиву піску до проектної площі пляжу.
10.02.2017 Позивачем складено акт контролю виконання умов договору оренди  №95-ор, а також вимог Правил устаткування та експлуатації пляжів міста Одеси. Зазначеним актом встановлено, що при обстеженні території ділянки пляжу "Аркадія" (орендар ТОВ "Дерева Раю"), виявлено огорожу території орендованої ділянки сітчастим парканом, виявлено розміщення дерев'яного настилу з металевими конструкціями під басейн, розміщення об'єктів з ознаками капітальності, територія пляжу знаходиться в незадовільному технічному стані, спостерігається скупчення сміття, скупчення будівельних матеріалів і конструкцій незрозумілого призначення. В акті зазначено, що виявлені недоліки є грубим порушенням умов договору берегозахисної споруди і правил устаткування та експлуатації пляжів м. Одеси, що є підставою для ініціювання питання щодо подальших дій у відношенні орендаря. При проведенні обстеження на території пляжу був відсутній орендар берегозахисної споруди, а його місце на момент перевірки не було встановлено, прийняття оперативних заходів орендарем щодо усунення виявлених порушень в найкоротші терміни було неможливо.
В обґрунтування позовної заяви, Прокурор вказує, що зазначені в приписі від 16.06.2016 та акті від 10.02.2017 факти свідчать про порушення Відповідачем умов Договору та Правил устаткування та експлуатації пляжів м. Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 05.04.2007 №1133-V (далі - Правила), що стало підставою звернення з позовом про розірвання в порядку статей 651, 783 Цивільного кодексу України, статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договору оренди берегозахисної споруди №95-ор від 10.02.2010 внаслідок порушення Відповідачем пунктів 4.1.1, 4.1.7, 4.1.10, 4.1.12 Договору, якими обумовлено обов'язки орендаря, та пунктів 2.1.2.1, 3.6, 6.1 Правил.
Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. 
Статтею 783 ЦК України визначено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі, наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі.
Частиною 3 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.
Відповідно до пункту 2.1.2.1 Правил на суб'єктів підприємницької діяльності, які користуються пляжами, покладено обов'язок щодо оформлення документів про відкриття пляжу, обладнання, експлуатацію, прибирання, забезпечення рятувальними постами та пунктами медичної допомоги.
Пунктом 3.6 Правил визначено, що споруди, які встановлюються на пляжах, призначаються тільки для надання послуг морського відпочинку чи громадського харчування та не повинні мати ознаки капітальних споруд (стрічкових фундаментів, що спираються на ґрунти під пляжним матеріалом, підземні інженерні мережі, стіни з цементною кладкою, елементи утеплення, інше).
На пляжах повинні бути обладнані медпункти, їх обслуговують медичні працівники. Медпункти забезпечуються за рахунок організацій, що експлуатують пляжі, у тому числі і на умовах оренди, усіма необхідними медикаментами для надання першої медичної допомоги та комплектуються необхідною чисельністю медпрацівників (п. 3.7 Правил).
Відповідно до п. 3.11 Правил підставою для початку експлуатації громадських, службових, орендованих і лікувально-оздоровчих пляжів є Паспорт на відкриття і функціонування пляжу (додаток 2), який підписується посадовою особою місцевого самоврядування, яка очолює комісію, створену розпорядженням міського голови. До складу комісії входить представник управління соціального захисту населення та праці Одеської міської ради.
Суд апеляційної інстанції, надавши оцінку всім матеріалам справи в сукупності в порядку статей 32 - 34, 43 ГПК України (в редакції до 15.12.2017), дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність порушення орендарем п.п. 2.1.2.1, 3.6, 6.1 Правил та п.п. 4.1.1, 4.1.7, 4.1.10, 4.1.12 Договору. 
Зокрема, судом апеляційної інстанції встановлено, що: 16.06.2016 на момент перевірки у Відповідача, в порушення п. 2.1.2.1 Правил, був відсутній паспорт пляжу, який відповідно до п.3.11 Правил повинен бути оформлений до початку експлуатації пляжу, а в наявному в матеріалах справи паспорті на відкриття і функціонування пляжу відсутня дата оформлення; орендарем, в порушення п. 4.1.12 договору та п. 2.1.2.1 Правил, не було обладнано пляж сезонним пунктом медичної допомоги; відповідно до акту контролю виконання умов договору оренди від 10.02.2010, орендарем, в порушення п.п. 4.1.7, 4.1.10 Договору та п. 3.6 Правил, встановлено на об'єкті орендованого майна сітчастий паркан, дерев'яні настили з металевими конструкціями під басейн, об'єкти з ознаками капітальності, зазначені будівельні роботи здійснені Відповідачем без отримання дозвільної документації.
Пунктом 6.1 Правил визначено види порушень, які тягнуть безспірне дострокове розірвання договору оренди берегозахисної споруди, а саме: неналежне утримання пляжів, стягнення плати за вхід на пляж, порушення вимог з обладнання пляжу.
З огляду на наведене, підстави позову, матеріально - правове його обґрунтування, а також зважаючи на зазначені норми права, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Позивачем та Прокурором, в межах заявленого позову, підтверджено наявність підстав для розірвання договору оренди берегозахисної споруди №95-ор від 10.02.2010.
Натомість, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову з тих підстав, що Прокурором та Позивачем не надано доказів істотного порушення Відповідачем умов Договору та наявності порушень, передбачених Правилами, які є підставою для безспірного дострокового розірвання Договору оренди, та не врахував, що відповідно до положень ст. 651 ЦК України, підставою для розірвання договору є не лише істотне порушення умов договору, а і інші випадки, встановлені договором або законом. Умовами укладеного між сторонами Договору (п. 5.2.3) передбачено випадки дострокового розірвання договору, серед яких, зокрема, невиконання цілком або частково умов п.п. 4.1.1, 4.1.4 - 4.1.7, 4.1.9, 4.1.10, 4.1.12, 4.1.14, 4.1.15, порушення Правил обладнання та експлуатації пляжів міста Одеси.
Даним спростовується твердження скаржника, що розірвання договору можливо лише за наявності істотних порушень товариством своїх обов'язків як орендаря за оскаржуваним договором.
Зі змісту статті 651 ЦК України вбачається, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін не лише у разі істотного порушення договору другою стороною, але й в інших випадках, встановлених договором.
Оскільки договором передбачено право орендодавця вимагати дострокового розірвання договору, зокрема, у випадках порушення Правил обладнання та експлуатації пляжів (щодо оформлення орендарем паспорту на відкриття і функціонування пляжу), виявлення такого порушення є достатньою підставою для розірвання договору без з'ясування істотності його порушення.
Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з доводами скаржника стосовно того, що суд апеляційної інстанції, дійшовши висновку, що ТОВ "Дерева Раю" не було створено сезонного пункту медичної допомоги, послався на цю обставину, як підставу розірвання договору, чим вийшов за межі позовних вимог, оскільки Прокурор не посилався в позові на дану обставину, як на підставу розірвання Договору оренди. Крім того, перевіркою не було встановлено даного порушення.
Однак, це не вплинуло на правильність висновку апеляційного господарського суду про наявність підстав для розірвання Договору оренди, оскільки судом було встановлено інші порушення умов договору, зокрема, порушення Правил обладнання та експлуатації пляжів м.Одеси щодо оформлення орендарем паспорту на відкриття і функціонування пляжу, що відповідно до умов укладеного між сторонами Договору оренди та статті 651 ЦК України є підставою для розірвання договору в судовому порядку. 
Посилання скаржника на наявний в матеріалах справи паспорт на відкриття і функціонування пляжу, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки, як встановлено судом апеляційної інстанції, даний паспорт не містить дати оформлення та не спростовує того факту, що на момент винесення припису 16.06.2016, паспорт пляжу у Відповідача був відсутній.
Стосовно доводів скаржника, що акт від 10.02.2017 не є належним доказом з огляду на те, що перевірка проводилась в зимовий період та на підтвердження викладених в ньому обставин не було надано жодних доказів, то вони не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки переоцінка доказів не входить до повноважень суду касаційної інстанції, крім того, умовами договору оренди не визначено, що орендар повинен дотримуватись покладених на нього обов'язків лише в під час курортного сезону.
Таким чином, наведені в касаційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування постанови апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на помилковому тлумаченні скаржником норм матеріального права та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.
Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України (в редакції після 15.12.2017) покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дерева Раю" - залишити без задоволення. 
2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.11.2017 у справі №916/917/17 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          Суховий В.Г.
Судді                                                                                                    Берднік І.С.
                                                                                                    Міщенко І.С.