ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року 
м. Київ

Справа №  910/11897/16 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Дроботової Т.Б. – головуючого, Краснова Є.В., Чумака Ю.Я.,
здійснивши розгляд у письмовому провадженні касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал Телекомбуд"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 (судді: Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г., Гончаров С.А.) і  рішення Господарського суду               м. Києва від 13.09.2017 (суддя Пукшин Л.Г.) у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрпромтехсерівс"   
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал Телекомбуд",
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача – Військової частини НОМЕР_1 ,
про стягнення 691 200,00 грн,
В С Т А Н О В И В :
У червні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрпромтехсерівс" (далі – ТОВ "НВП "Укрпромтехсерівс") звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал Телекомбуд" (далі – ТОВ "Арсенал Телекомбуд") про стягнення 691 200,00 грн у зв`язку з ухиленням відповідача від виконання зобов`язань за договором підряду від 29.07.2015 № 829 щодо прийняття та оплати виконаних за договором робіт на підставі статей 853, 854, 882 Цивільного кодексу України.
У відзиві на позовну заяву ТОВ "Арсенал Телекомбуд" заперечуючи проти її задоволення наголосило, що всі роботи з улаштування фундаменту металевих веж було виконано підрядником із порушенням діючих норм і правил технології, тобто із недоліками, наявність яких унеможливила використання металевих спостережних веж за призначенням, що підтверджується, у тому числі, листом Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), на замовлення якої згідно з договором від 21.07.2015 № 249-15 було встановлено ці вежі
Рішенням Господарського суду м. Києва від 22.12.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2017, позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з ТОВ "Арсенал Телекомбуд" на користь                ТОВ "НВП "Укрпромтехсерівс" 691 200,00 грн боргу.
Постановою Вищого господарського суду України від 30.05.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2016 і постанову Київського апеляційного Господарського суду від 14.03.2017 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Під час нового розгляду справи рішенням Господарського суду м. Києва                    від 13.09.2017 (Пукшин Л.Г.) залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 (судді: Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г., Гончаров С.А.), позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з ТОВ "Арсенал Телекомбут" на користь ТОВ "НВП Укрпромтехсервіс" заборгованість у розмірі 691 200,00 грн і судовий збір.
Не погоджуючись із судовими рішеннями, ТОВ "Арсенал Телекомбуд" у касаційній скарзі просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 13.09.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 повністю і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю з підстав порушення і неправильного застосування судами, зокрема, положень статей 509, 525, 530, 837, 853, 858, 882, 883, 889 Цивільного кодексу України, статей 173, 193 Господарського кодексу України і норм Закону України "Про бухгалтерський облік та бухгалтерську звітність в Україні", а також норм процесуального права.
На думку скаржника, суди попередніх інстанцій залишили поза увагою вказівки суду касаційної інстанції про необхідність проведення експертизи за наявності спору між замовником і підрядником із приводу недоліків виконаних робіт і визначення їх причин згідно з частиною 4 статті 853 Цивільного кодексу України, проте питання можливості проведення такої експертизи судами не ставилося. Крім того, суди не з`ясували обставин виявлення відповідності та якості обсягів виконаних підрядних робіт, на той час як ТОВ "Арсенал Телекомбуд" направляло позивачеві - ТОВ НВП "Укрпромтехсервіс" дефектні акти, останньому достеменно відомо про наявність спору, що ґрунтується на претензіях щодо якості всіх 22 веж зі сторони третьої особи – Військової частини НОМЕР_1 .
Про неправильне застосування судами норм матеріального права, як вважає скаржник, також свідчить залишення судами поза увагою помилкової системи координат веж № 9 і № 14, наведеної у протоколі місць їх розташування, що унеможливлює їх ідентифікацію, та невідповідність актів виконаних робіт, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, вимогам до оформлення первинних документів, оскільки в них, зокрема немає обов`язкових географічних координат веж, датии їх складання та не зазначено особу, яка начебто відмовилася від підписання цих актів.
Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржені у справі судові рішення, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як убачається з матеріалів справи та установлено судами, 29.07.2015 між ТОВ "Арсенал Телекомбут" (замовник) і ТОВ "НВП "Укрпромтехсервіс" (підрядник) було укладено договір підряду № 829 з додатками, за умовами якого підрядник зобов`язався за завданням замовника виконати роботи із влаштування фундаменту та монтажу металоконструкцій спостережних веж у кількості 22 штук у Харківській області за місцезнаходженням, зазначеним у додатку № 1 до цього договору, а замовник – прийняти та оплатити виконані роботи.
Згідно з пунктами 3.2, 3.3 договору підрядник виконує на об`єкті будівельні та монтажні роботи із матеріалів замовника на підставі додатку № 2 до договору або за погодженням сторін. Матеріали замовника включаються до акта виконаних робіт без включення їх вартості до оплати.
Підрядник зобов`язався виконати роботи в узгоджений строк із дотриманням будівельних норм і правил, що діють в Україні, не допускати відхилення від проектної документації (підпункт 4.1.1 договору), оформити відповідно до чинних законодавчих норм України виконавчу документацію, акти виконаних робіт та інші документи компетенції підрядника, необхідні для здачі об`єкта (підпункт 4.1.6 договору), а також до закінчення робіт передати замовнику всю виконавчу документацію, необхідну технічну документацію (підпункт 4.1.7 договору).
У пункті 5.2 договору підряду визначено вартість робіт із встановлення однієї спостережної вежі, що становить 115 200,00 грн, у тому числі ПДВ 19 200,00 грн. Загальна вартість робіт становить 2 534 400,00 грн.
Оплата вартості робіт здійснюється за кожну встановлену вежу протягом 10 днів з моменту підписання представниками сторін акта здачі-приймання робіт (пункт 5.7 договору). 
Згідно з пунктами 6.1, 6.2 і 6.3 договору підряду здавання-приймання виконаних робіт оформлюється актами здачі-приймання виконаних робіт, підписаними обома сторонами таким чином: на кожен об`єкт окремо оформлюється відповідний акт. Здавання-приймання об`єкта загалом оформлюється актом, дата підписання якого сторонами визначає момент передачі об`єкта у власність замовника. У випадку мотивованої відмови замовника прийняти виконані роботи сторонами складається акт із переліком претензій замовника, в якому має бути наведено причини відмови та питання до їх усунення.
Суди попередніх інстанцій установили, що як убачається з матеріалів справи, станом на 10.01.2016 підрядник - ТОВ "НВП "Укрпромтехсервіс" виконав роботи із влаштування фундаменту та монтажу металоконструкцій останніх шести спостережних веж, у зв`язку з чим цінним листом з описом вкладення від 20.01.2016 № 27 направив замовникові - ТОВ "Арсенал Телекомбут" підписані зі своєї сторони акти приймання виконаних робіт № № 1, 2 за січень 2016 року щодо монтажу спостережних веж №№ 10,18, а також акти № № 17, 18, 19, 20 за грудень 2015 року щодо монтажу спостережних веж №№ 8, 9, 14, 17. 
У цьому листі підрядник просив замовника підписати акти або зазначити причини відмови від їх підписання. Однак замовник актів приймання виконаних робіт не підписав, причин відмови їх підписати не зазначив. 
29.01.2016 замовник запропонував направити представників підрядника на об`єкти будівництва для здачі виконаних робіт з 01.02.2016, однак точної дати і часу прийняття робіт у листі не вказав, запропонував погодити час і місце зустрічі представників сторін засобами телефонного зв`язку. Натомість протягом лютого 2016 року замовник ухилявся від будь-яких контактів із підрядником.
Крім того, судами установлено, що у листі від 13.07.2016 № 173 ТОВ "НВП "Укрпромтехсервіс" повідомило ТОВ "Арсенал Телекомбут" про виконання всіх вимог щодо якості робіт зі встановлення спостережних веж №№ 8, 9, 10, 14, 17, 18 та просив направити представника для прийняття робіт 23.07.2016 о 09:00, починаючи з вежі № 8 у с. Землянки Вовчанківського району Харківської області. Проте оскільки представник замовника - ТОВ "Арсенал Телекомбут" не з`явився на об`єкти будівництва для прийняття робіт у запропонований час, підрядник листом від 26.07.2016 № 183 повторно надіслав замовнику підписані ним акти приймання виконаних робіт №№ 1, 2 щодо монтажу спостережних веж №№ 10, 18, а також акти №№ 17, 18, 19, 20 щодо монтажу спостережних веж № № 8, 9,14, 17 з вимогою підписати ці акти та повернути по одному примірнику. Разом із цим листом замовнику також було направлено відсутню, за його твердженням, технічну документацію на спостережні вежі.
Проте оскільки ТОВ "Арсенал Телекомбут" актів приймання виконаних робіт не підписало, вартість робіт не оплатило, ТОВ "НВП "Укрпромтехсервіс" звернулося до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості за договором підряду                          від  29.07.2015 № 829.
Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання – відповідно до вимог, що у певних умовах  звичайно ставляться.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та правочинів.
За змістом частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. 
Частиною 1 статті 853 цього Кодексу передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. 
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог — відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судами установлено, що на виконання умов договору підряду від 2907.2015 № 829          ТОВ "НВП "Укрпромтехсервіс" було виконано роботи з монтажу спостережних веж, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями підписаних позивачем актами приймання виконаних робіт №№ 1,2 щодо монтажу спостережних веж №№ 10,18 та актів №№ 17, 18, 19, 20 щодо монтажу спостережних веж № № 8, 9, 14, 17.
За змістом статті 882 Цивільного кодексу України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання виконаних робіт, зобов`язаний негайно розпочати за свій рахунок їх приймати. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою стороною.
Отже, замовник не має права відмовитися від прийняття робіт за договором будівельного підряду та їх оплати через недоліки, які може бути усунено підрядником, замовником або третьою стороною.
Суди попередніх інстанцій установили, що як убачається із матеріалів справи, з 21.01.2016 по 04.03.2016 замовник – ТОВ "Арсенал Телекомбут" не розпочав відповідно до умов договору приймання виконаних робіт і не заявив підряднику про будь-які відступи від договору чи інші недоліки у роботі із влаштування фундаменту та монтажу металоконструкцій шести спостережних веж       №№ 8, 9, 10, 14, 17, 18, а надіслані замовникові 21.01.2016 акти приймання робіт він не підписав, причин відмови від їх підписанні не навів.
Ураховуючи викладене, зважаючи на встановлення факту відсутності у замовника - ТОВ "Арсенал Телекомбут" зауважень щодо невідповідності виконаних підрядником робіт або наявності певних недоліків, відмову замовника від підписання актів здачі-приймання робіт та їх оплати правомірно визнано судами безпідставною та необґрунтованою.
При цьому посилання ТОВ "Арсенал Телекомбут" на дефектні акти, складені ним у травні 2016 року в односторонньому порядку, не спростовують установлених судами обставин щодо наявності підстав для підписання замовником актів здачі-приймання робіт та їх оплати, оскільки, як правильно зазначено судами, за умовами договору та відповідно до вимог чинного законодавства замовник повинен був негайно приступити до прийняття робіт після повідомлення про готовність об`єкта будівництва, у протилежному випадку він втрачає право посилатися на недоліки у виконаних будівельних роботах, отже посилання відповідача на наявність недоліків у виконаних підрядником роботах після 04.03.2016 є необґрунтованими і не можуть бути підставою для відмови у прийнятті робіт та їх оплаті.
Згідно з пунктом 5.7 договору сторони погодили, що оплата вартості робіт здійснюється за кожну встановлену вежу протягом десяти днів із моменту підписання акта здачі-приймання робіт представниками сторін. 
Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що враховуючи направлення позивачем та отримання відповідачем актів приймання виконаних робіт №№ 1, 2 щодо монтажу спостережних веж №№ 10, 18, актів №№ 17, 18, 19, 20 щодо монтажу спостережних веж №№ 8, 9, 14, 17, а також відсутність у встановлені договором строки заперечень стосовно якості та вартості виконаних робіт, строк виконання грошового зобов`язання з оплати виконаних робіт за договором на момент звернення позивача з позовом до суду настав і заборгованість підлягає стягненню.
Крім того, судами було установлено факт передачі відповідачем – ТОВ "Арсенал Телекомбут" робіт зі встановлення 20 спостережних веж своєму замовнику за договором підряду від 21.07.2015 № 249-15 – Військовій частині 9951 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), у тому числі веж №№ 8, 9, 14, 17 та отримання оплати за встановлення всіх 22 спостережних веж, чого не заперечували відповідач і третя особа під час розгляду справи.
Суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку, що оскільки за договором підряду від 29.07.2015 № 829 вартість робіт зі встановлення однієї спостережної вежі становить 115 200,00 грн, а матеріалами справи підтверджено наявність у ТОВ "Арсенал Телекомбут" грошового зобов`язання з оплати встановлених шести спостережних веж (№№ 8, 9, 10, 14, 17, 18), вимога ТОВ "НВП "Укрпромтехсерівс" про стягнення заборгованості у розмірі 691 200,00 грн є правомірною і підлягає задоволенню. При цьому, як установлено судами, з акта звірки взаємних розрахунків за період із 29.07.2015 по 23.07.2016 вбачається, що станом на 23.07.2017 заборгованість ТОВ "Арсенал Телекомбут" становить                691 200,00 грн.
Разом із цим суди першої та апеляційної інстанцій не взяли до уваги посилання відповідача на здійснення ним попередньої оплати вартості підрядних робіт із влаштування фундаменту та монтажу металоконструкцій спостережної вежі № 8 згідно з рахунком-фактурою від 02.09.2015 № 0129, оскільки, як установлено судами, за цим рахунком відповідачем було оплачено роботи за актом № 8 у рахунок монтажу спостережної вежі № 4.
Доводи ТОВ "Арсенал Телекомбут", викладені ним у касаційній скарзі щодо залишення судами поза увагою необхідності проведення експертизи за наявності спору між замовником і підрядником із приводу недоліків виконаних робіт та визначення їх причин згідно з частиною 4 статті 853 Цивільного кодексу України, не може бути взято до уваги з огляду на відсутність спору у межах цієї справи саме щодо недоліків робіт, виконаних за договором підряду, а наявність заборгованості відповідачем не спростовано, доказів її погашення не надано.
Інші викладені у касаційній скарзі аргументи не можуть бути підставою для скасування судових рішень, оскільки вони суперечать дійсним обставинам справи та приписам чинного законодавства, не спростовують обґрунтованих висновків судів, фактично зводяться до переоцінки обставин, належно і повно встановлених судами попередніх інстанцій.
Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 15.12.2017, що діяла на час здійснення касаційного провадження), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
За змістом частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведені приписи законодавства та обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів зазначає, що оскаржені у справі судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для їх скасування немає.
Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини 1 статті 308, статтями 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал Телекомбуд" залишити без задоволення.
2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2017  і  рішення Господарського суду м. Києва від 13.09.2017 у справі № 910/11897/16 залишити без змін.
3. Поновити виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 і рішення Господарського суду м. Києва від 13.09.2017 у справі, зупинене ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.02.2018.  
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                 Т.Б.  Дроботова

Судді                                                                                                          Є.В. Краснов
                                                                                                                      
                                                                                                                        Ю.Я. Чумак