Постанова 
Іменем України 
26 квітня 2018 р.
м. Київ
справа №658/3276/16-к 
провадження № 51-1732км17
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати  Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –                                                                  ОСОБА_1 ,
суддів:                                                                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
секретаря судового засідання                                     ОСОБА_4 ,
за участю: 
прокурора                                                                          ОСОБА_5 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги засуджених                        ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок Апеляційного суду Херсонської області від                    22 лютого 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 32016230000000004, за  обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дашкесан Республіки Азербайджан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,  жителя   АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 204 КК України.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та  жителя   АДРЕСА_3 , зареєстрованого за адресою:  АДРЕСА_4 , в силу ст. 89 КК України, такого що не має судимості,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. ст. 28 , ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. ст. 28 , ч. 1 ст. 204 КК України.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 12 грудня 2016 року ОСОБА_6 засуджено: за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн; за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 204 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн; за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 204 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України   ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн.
Цим же вироком ОСОБА_7 засуджено: за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн; за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 204 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн; за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 204 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.
Згідно з вироком суду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винуватими та засуджено за те, що вони, за попередньою змовою групою осіб, у невстановлений слідством час, у невстановленої слідством особи, придбали невстановлену кількість етилового спирту для незаконного виготовлення з нього алкогольних напоїв, а також картонні коробки та поліетиленові пакети для рідини для наповнення їх незаконно виготовленими алкогольними напоями та перебуваючи у складських приміщеннях по АДРЕСА_5 , шляхом розбавлення водою спирту незаконно виготовляли алкогольні напої, фальсифіковані під горілку та коньяк, розливали у поліетиленові пакети, які складали в картонні коробки.    Виготовлені алкогольні напої незаконно транспортували до гаражних боксів, розташованих у гаражному товаристві «Аеропорт», «Свєтлово» та «Сигнал» у м. Каховка, де незаконно зберігали з метою подальшого збуту.
У подальшому 27 і 28 січня 2016 року  ОСОБА_6 та ОСОБА_7 невстановленим транспортним засобом перевезли незаконно виготовлені алкогольні напої фальсифікованими під горілку до відділення №1 ТОВ «Нова Пошта» по вул. Мелітопольська, 7-а м. Каховка, де використовуючи вигадані реквізити відправили на адресу відділення №1 ТОВ «Нова Пошта» у м. Новогродівка Донецької області 9 картонних коробок місткістю 10 л. на ім`я ОСОБА_8 та до ТОВ «Нова Пошта» у м. Курахове Донецької області 47 картонних коробок місткістю 10 л кожна на ім`я                 ОСОБА_9 ..  Вчинення злочину  ОСОБА_6 та ОСОБА_7  не було доведено до кінця з причин, що не залежали від їх волі у зв`язку із затриманням та вилученням зазначеного вантажу співробітниками поліції  28 січня 2016 року на блокпосту на 365 км автодороги Знамянка-Луганськ-Ізварине біля с. Андронівка Межівського району Дніпропетровської області.
Окрім того,    ОСОБА_6 та   ОСОБА_7  02, 24 лютого та 29 квітня 2016 року у м. Каховка, за попередньою змовою, незаконно збули виготовлені алкогольні напої ОСОБА_10 за 1 250 грн. п`ять картонних коробок, за 750 грн. три картонні коробки, за 7500 грн. тридцять картонних коробок  місткістю по 10 л кожна.
Решту нереалізованих незаконно виготовлених алкогольних напоїв,  ОСОБА_6 та   ОСОБА_7 незаконно з метою збуту зберігали в приміщеннях гаражних боксів «Аеропорт», «Свєтлово» та «Сигнал» у м. Каховка, які в кількості 997 коробок місткістю 10 л кожна були вилучені в ході проведення санкціонованих обшуків 29.04.2016 року. 
За апеляцією прокурора Апеляційним судом Херсонської області вирок місцевого суду скасовано в частині призначеного покарання та постановлено свій вирок від 22 лютого 2017 року, яким засуджено ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі восьми тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136000 грн, із застосуванням на підставі ст. 96-1 КК України спеціальної конфіскації до майна, що було предметом злочину та пристосовано і використано як знаряддя вчинення злочину; за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 204 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, із застосуванням на підставі ст. 96-1 КК України спеціальної конфіскації до майна, що було предметом злочину та пристосовано і використано як знаряддя вчинення злочину; за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 204 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, із застосуванням на підставі ст. 96-1 КК України спеціальної конфіскації до майна, що було предметом злочину та пристосовано і використано як знаряддя вчинення злочину. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000 грн, із застосуванням на підставі ст. 96-1 КК України спеціальної конфіскації до майна, що було предметом злочину та пристосовано і використано як знаряддя вчинення злочину.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі восьми тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136000 грн, із застосуванням на підставі ст. 96-1 КК України спеціальної конфіскації до майна, що було предметом злочину та пристосовано і використано як знаряддя вчинення злочину; за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 204 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, із застосуванням на підставі ст. 96-1 КК України спеціальної конфіскації до майна, що було предметом злочину та пристосовано і використано як знаряддя вчинення злочину; за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 204 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, із застосуванням на підставі ст. 96-1 КК України спеціальної конфіскації до майна, що було предметом злочину та пристосовано і використано як знаряддя вчинення злочину. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України                          ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000 грн, із застосуванням на підставі ст. 96-1 КК України спеціальної конфіскації до майна, що було предметом злочину та пристосовано і використано як знаряддя вчинення злочину. У решті вирок місцевого суду залишено без зміни. 
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційних скаргах засуджені  ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять вирок апеляційного суду щодо них змінити та визначити покарання, яке було призначено вироком місцевого суду. Посилаються на те, що апеляційний суд належним чином не врахував тяжкість вчинених злочинів та даних про їх особу й призначив суворе покарання. Окрім того, надіслали заяви про застосування до них Закону України «Про амністію у 2016 році».
 
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор   ОСОБА_5 вважав, що касаційні скарги є необґрунтованими та просив їх залишити без задоволення й не заперечував щодо застосування до засуджених                          п. «в» ст.1  Закону України «Про амністію у 2016 році».
Мотиви Суду
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у незаконному виготовленні алкогольних напоїв шляхом відкриття підпільного цеху, вчинене за попередньою змовою групою осіб; у замаху на незаконне зберігання, транспортування з метою збуту, а також збуті незаконно виготовлених підакцизних товарів, вчинене за попередньою змовою групою осіб; у незаконному зберіганні, транспортуванні з метою збуту, а також збуті незаконно виготовлених підакцизних товарів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та правильність кваліфікації їх дій, в касаційних скаргах засуджених не оспорюються.
Доводи у касаційних скаргах засуджених, що апеляційний суд призначив їм суворе покарання, не заслуговують на увагу.
Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобіганню вчинення нею нових злочинів. 
Так, апеляційний суд, призначаючи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності, велику кількість сировини (спирту), з якої вони виготовляли фальсифіковані алкогольні напої, системність їх дій по виготовленню, збуту та зберіганню такої сировини і напоїв у великій кількості, те, що вони за місцем проживання характеризуються посередньо.
Також згідно зі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України на підставі обвинувального вироку суду застосовується спеціальна конфіскації до майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад 3 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України. Спеціальна конфіскація застосовується до майна, яке   було предметом злочину та пристосовано і використано як знаряддя вчинення злочину.
На думку колегії суддів, апеляційний суд дійшов правильного висновку про призначення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за сукупністю злочинів покарання у виді штрафу в більшому розмірі, але в межах санкції ч. 2 ст. 204 КК України, якою передбачено більш суворе покарання у виді штрафу, та застосував на підставі ст. ст.96-1, 96-2 КК України спеціальну конфіскацію до майна, що було предметом злочину та пристосовано і використано як знаряддя вчинення злочину. Призначене покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів. 
Стосовно клопотання ОСОБА_6 та ОСОБА_7  про застосування щодо них амністії, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» № 392/96-ВР від 1 жовтня 1996 р., амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Згідно з п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VIII, який набрав чинності 7 вересня 2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно яких не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили умисні злочини середньої тяжкості, мають малолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та не позбавленні щодо них батьківських прав, заявили відповідне клопотання та просили застосувати до них акт амністії, у зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування до  ОСОБА_6 та ОСОБА_7  п. « в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України та відповідно до п. 15 розділу                                      XI «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року                      № 2147-VIII),  суд

у х в а л и в:
Вирок Апеляційного суду Херсонської області від  22 лютого 2017 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційні скарги   ОСОБА_6 та ОСОБА_7   - без задоволення. 
На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від відбування покарання у виді штрафу, призначеного вироком Апеляційного суду Херсонської області від                        22 лютого 2017 року. 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:
 
ОСОБА_13                                                   ОСОБА_2                                               ОСОБА_3