ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року 
м. Київ

Справа №  904/8963/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику учасників справи касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.12.2017 (головуючий: Кощеєв І.М., судді: Науменко І.М., Кузнецова В.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль"
до   1. Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
            2. Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз"

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз"

про зобов'язання вчинити певні дії   

Учасники справи: не викликалися та не повідомлялися.

ВСТАНОВИВ :

Приватне акціонерне товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" про зобов'язання вчинити певні дії.

Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів по забезпеченню позову у вигляді заборони Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" до вирішення даної справи по суті вчиняти будь-які дії по припиненню/обмеженню розподілу природного газу для Приватного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" та зобов'язати відновити газопостачання позивача.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2017 заява була задоволена в частині заборони Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" до вирішення даної справи по суті вчиняти будь-які дії по припиненню/обмеженню розподілу природного газу для Приватного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль", в частині зобов'язання відновити газопостачання позивача було відмовлено оскільки на момент звернення до суду з заявою про забезпечення позову, відповідачем ще не здійснені дії направлені на відключення позивача від газопостачання.

25.10.2017 від позивача надійшла нова заява про забезпечення позову в якій він просить до вирішення даної справи по суті вчиняти будь-які дії по припиненню/обмеженню розподілу природного газу для Приватного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" та зобов'язати відновити газопостачання позивача.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2017 ( суддя  Бєлік В.Г.) заяву Приватного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" задоволено частково - вжито заходів по забезпеченню позову та до вирішення по суті справи № 904/8963/17 зобов'язано Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" утриматись від дій з припинення, обмеження  газопостачання та відновити газопостачання Приватного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль".

Приймаючи вказану ухвалу, місцевий суд виходив з того, що  припинення/обмеження розподілу природного газу призводить до обмеження господарської діяльності Позивача з вироблення теплової енергії, і як наслідок не буде забезпечено населення, підприємства, установи та організації м. Кам'янське тепловою енергією, може призвести до зриву опалювального сезону 2017/2018.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.12.2017 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області  від 25.10.2017 скасовано, відмовлено ПАТ  "Дніпровська теплоелектроцентраль"  у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Не погоджуючись з постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.12.2017,  позивач  подав до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить її скасувати, а ухвалу місцевого господарського суду залишити в силі.
  
15.02.2018 касаційна скарга була отримана Касаційним господарським судом у складі Верховного суду.

15.02.2018 за результатом автоматизованого розподілу справи  була визначена колегія суддів:  суддя-доповідач Кушнір І.В.,  судді Краснов Є.В., Мачульський Г.М.

26.02.2018 суд постановив ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі та здійснення розгляду касаційної скарги у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи, учасникам справи надано строк до 12.03.2018 для подання відзиву на касаційну скаргу.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував статті 66 та 67 Господарського процесуального кодексу України, оскільки забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. На думку скаржника, вжиття заходів забезпечення позову є можливим виключно якщо їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, а тому скаржник просить скасувати постанову апеляційного суду.

Від відповідачів та третьої особи відзиви на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені обставини, Верховний Суд в межах перегляду справи у касаційній інстанції обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права при ухваленні зазначеного судового рішення, доходить висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ч.ч.1,3 ст.304 Господарського процесуального кодексу України, у редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017 (далі ГПК України), ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених п.п.2 і 3 ч.1 ст. 287 цього Кодексу. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України в редакції чинній на момент розгляду справи господарськими судами, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.
Згідно із частиною 1 статті 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами (частина 10 статті 67 Господарського процесуального кодексу України).
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що виносячи ухвалу про заборону Відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.
Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Предметом позову у даній справі є вимоги Споживача до Постачальника про зобов'язання відновити розподіл природного газу, виконувати свої зобов'язання, а саме: надавати послуги з розподілу природного газу та постачання природного газу, зобов'язання     виділення номінації та постачання природного газу в обсягах, зазначених в договорах.     
Предметом даного судового розгляду є заява Позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" до вирішення даної справи по суті вчиняти дії по припиненню, обмеженню газопостачання Приватного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" шляхом зобов'язання утриматись від них та відновити газопостачання товариства.
Проте, суд першої інстанції не з'ясувавши узгодженості предмету позову і заходів до забезпечення позову, що полягають у зобов'язанні Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" утриматись від дій з припинення, обмеження     газопостачання та відновити газопостачання Приватного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" до вирішення справи по суті, вжив заходи до забезпечення позову, які є фактично тотожним задоволенню заявлених позовних вимог до прийняття рішення по суті.
До того ж, місцевим господарським судом не наведено в судовій ухвалі обґрунтування того, яким чином невжиття заходів забезпечення позову у вигляді зобов'язання Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" утриматись від дій з припинення, обмеження     газопостачання та відновити газопостачання Приватного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" може утруднити або зробити неможливим виконання рішення господарського суду в разі його задоволення.
Таким чином, викладене свідчить про порушення судом першої інстанції ст. 67 ГПК України щодо обрання заходів до забезпечення позову.
В свою чергу апеляційний господарський суд дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки зобов'язання Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" утриматись від дій з припинення, обмеження     газопостачання та відновити газопостачання Приватного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" фактично задовольняє одну з позовних вимог без вирішення спору по суті. 
Крім того, заявник не обґрунтував яким чином утримання від припинення та обмеження     газопостачання і його відновлення, за наявності підстав, відповідно до законодавства (Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП України № 2494 від 30.09.2015 р. «Про затвердження кодексу газорозподільних систем», постанову НКРЕКП України № 2498 від 30.09.2015 р. «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу» ), унеможливить виконання рішення суду, у випадку, якщо спір буде вирішено на користь Позивача.
При цьому, колегія суддів касаційного суду вважає за необхідне відмітити наступне.

Згідно з абз.3 ч.1 ст.67 ГПК:
"Позов забезпечується:
- забороною відповідачеві вчиняти певні дії."
Разом з тим, зобов'язавши відповідача відновити газопостачання позивача суд першої інстанції не заборонив відповідачу вчиняти певні дії, а зобов'язав його вчинити певні дії, що не відповідає суті та виду вищевказаного заходу забезпечення позову.   
Відповідно до п.1 ч.1 ст.308 Господарського процесуального кодексу України 
"Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:
1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення."

Згідно з ч.1 ст.309 зазначеного Кодексу:
" Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права."

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" необхідно залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського  апеляційного господарського суду від 05.12.2017  у справі №904/8963/17  залишити без змін.

Керуючись ч.13 ст.8, ст.ст.300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України,   Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від  05.12.2017 залишити без задоволення.

2.Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від  05.12.2017 у справі №904/8963/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                              І. Кушнір

Судді                                                                                                          Є. Краснов

                                                                                                                         Г. Мачульський