Верховний
Суд

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року 
м. Київ

справа № 917/1651/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, Баранець О.М., Вронська Г.О.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи 

матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "Імені Калашника"

на рішення Господарського суду Полтавської області
(суддя - Кульбако М.М.)
від 02.02.2017,
та постанову Харківського апеляційного господарського суду
(головуючий - Терещенко О.І., судді:  Сіверін В.І., Слободін М.М.)
від 07.06.2017

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросток Україна"
до Приватного підприємства "Імені Калашника"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "КРВ"
про стягнення 155 000, 40 грн, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросток Україна" (далі - ТОВ "Агросток Україна") звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Приватного підприємства "Імені Калашника" (далі - ПП "Імені Калашника") про стягнення 155 000, 40 грн відшкодування матеріальної шкоди у розмірі вартості втраченого майна (20 тон аміачної селітри, розфасованої в 400 поліпропіленових мішків по 50 кг).

Позовні вимоги мотивовані таким:

- між ТОВ "Агросток Україна" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КРВ" (далі - ТОВ "КРВ") (покупець) 18.05.2016 було укладено договір поставки мінеральних добрив № 205-АС, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити та передати у власність покупця мінеральні добрива 20 тон аміачної селітри, розфасованої в 400 поліпропіленових мішків по 50 кг), вартість якого згідно з специфікацією № 1 від 18.05.2016 становить 155 000, 40 грн, а ТОВ  "КРВ" мало оплатити товар та витрати на його доставку;

- у специфікації до договору сторони погодили місце поставки товару: Полтавська область, Полтавський район, с. Калашники та строк оплати: по факту поставки;

- доставка товару здійснювалась через залучення у якості перевізника ФОП Ладняка Олександра Миколайовича шляхом укладення договору-заявки від 18.05.2016 №  27/03;

- фактичне місце поставки було конкретизоване по телефону перевізникові представником ТОВ "КРВ": Калашники, вул. Лобача, 20 А;

- жодних представників ТОВ "КРВ" за вказаною адресою у день поставки не виявилось, натомість для приймання товару з'явились представники ПП "Імені Калашника", які стверджували, що товар належить їхньому підприємству, оскільки воно оплатило вартість товару ТОВ "КРВ";

- на момент поставки товару жодних правовідносин між ТОВ "Агросток Україна" та ПП  "Імені Калашника" не існувало; жодних платежів за товар як від ПП "Імені Калашника", так і від ТОВ "КРВ", позивач не отримував; жодних обставин та юридичних фактів, які б свідчили про перехід права власності на товар від ТОВ  "Агросток Україна" до будь-яких інших осіб не існує;

- ТОВ "КРВ" товар у ТОВ "Агросток Україна" так і не прийняло, вартість товару не оплатило, а тому право власності на товар до ТОВ "КРВ" не перейшло, а відтак воно не мало права розпоряджатися товаром, відчужувати його на користь ПП "Імені Калашника" чи інших третіх осіб;

- ПП "Імені Калашника" не міг отримати права власності на товар від ТОВ "КРВ", а відтак не мав жодного права таким товаром володіти, користуватись та розпоряджатись;

- оскільки між ТОВ "Агросток Україна" та ПП "Імені Калашника" виник спір щодо права власності на товар, на вимогу слідчого СВ Полтавського РВП ТОВ "Агросток Україна" був змушений передати товар на відповідальне зберігання ПП "Імені Калашника", про що представниками сторін було складено акт відповідального зберігання від 19.05.2016;

- представники ТОВ "Агросток Україна" 02.06.2016 з'явились до ПП "Імені Калашника" з вимогою повернути у власність ТОВ "Агросток Україна" належний йому товар, проте представники ПП "Імені Калашника" відмовились виконати таку вимогу ТОВ  "Агросток Україна";

- відповідно до ухвали Господарського суду Полтавської області від 30.09.2016 припинено провадження у справі № 917/1142/16 за позовом ТОВ "Агросток Україна" до ПП "Імені Калашника" про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме 20 тон аміачної селітри, розфасованої в 400 поліпропіленових мішків по 50 кг, у зв'язку з тим, що зазначені мінеральні добрива були використані в господарських цілях 26.07.2016, на даний час на підприємстві будь-які запаси селітри аміачної відсутні;

- оскільки товар, який належить ТОВ "Агросток Україна" було незаконно та без достатніх правових підстав привласнено та використано ПП "Імені Калашника", то ТОВ "Агросток Україна" було завдано прямих збитків у розмірі дійсної вартості товару 155  000, 40 грн.

В обґрунтування наявності правових підстав для задоволення позову ТОВ "Агросток Україна" посилалось на статті 224, 225, 226 Господарського кодексу України, статті 11, 1166, 1192 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 02.02.2017 позов задоволено частково, суд стягнув з ПП "Імені Калашника" на користь ТОВ "Агросток України" 132  000, 00 грн на відшкодування збитків, в іншій частині позову відмовлено. При цьому місцевим господарським судом встановлено такі обставини:

- між ТОВ "Агросток Україна" та ТОВ "КРВ" було укладено договір поставки мінеральних добрив №205-АС від 18.05.2016, за умовами якого ТОВ "Агросток Україна" зобов'язався поставити та передати у власність ТОВ "КРВ" мінеральні добрива (20 тон аміачної селітри, розфасованої в 400 поліпропіленових мішків по 50  кг) вартість яких, згідно зі специфікацією №1 від 18.05.2016 до договору, становить 155 000, 40 грн, а ТОВ "КРВ" зобов'язалось оплатити товар та витрати на його доставку. Всього за Договором ТОВ "КРВ" мало сплатити позивачу 160  000,  44  грн;

- у специфікації до договору сторони погодили місце поставки товару: Полтавська обл., Полтавський район, с. Калашники, та строк оплати товару: по факту поставки;

- доставка товару в с. Калашники Полтавського району Полтавської області здійснювалась через залучення у якості перевізника фізичної особи-підприємця Ладняка Олександра Миколайовича шляхом укладення між ТОВ "Агросток Україна" та перевізником договору-заявки №27/03 від 18.05.2016 на перевезення автотранспортом та товарно-транспортної накладної №Р0001650 від 18.05.2016;

- оскільки вказане у специфікації №1 до договору місце поставки було недостатньо конкретизованим (на скільки відомо позивачу зі слів перевізника), телефоном представники ТОВ "КРВ" повідомили перевізнику у якості конкретної адреси поставки в селі Калашники - вулицю Лобача, 20А;

- на виконання умов договору 18.05.2016 через перевізника ним було поставлено товар за вказаною ТОВ "КРВ" адресою, проте жодних представників ТОВ "КРВ" для прийняття товару за цією адресою не виявилось. Натомість для приймання товару з'явились представники ПП "Імені Каалашника", які стверджували, що товар належить саме даному підприємству, оскільки, начебто, ним оплачено вартість товару ТОВ   "КРВ"; 

- оскільки, ТОВ "КРВ" товар у позивача так і не прийняло, вартість товару не оплатило, право власності на товар ТОВ "КРВ" не отримало, позивач як законний власник такого товару вирішив повернути товар на свій склад. Однак, як стверджує позивач, працівники відповідача почали активно перешкоджати виїзду транспорту і викликали поліцію, заявивши що саме відповідач є власником товару, і позивач не має права його забирати;

- на вимогу слідчого СВ Полтавського РВП позивач змушений був передати товар на відповідальне зберігання відповідачу, про що представником позивача Больбухом Б.Г. та представником відповідача Макаренком В.В. було складено акт відповідального зберігання від 19.05.2016, а товар було поміщено в приміщення на території відповідача (комору), яке було зачинене та опечатане;

- ТОВ "Агросток Україна" 01.06.2016 отримало довідку №Б-309 від 01.06.2016, видану Слідчим відділом Полтавського РВП Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області, відповідно до якої СВ Полтавського РВП Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області не заперечуватиме проти зняття вказаної печаті та відкриття комори №5, в разі присутності представників як ТОВ "Агросток Україна", так і представників ПП  "Імені Калашника", із складанням відповідного документу (акту, довідки) про відкриття й зняття печаті;

- представники ТОВ "Агросток Україна" із вказаною довідкою 02.06.2016 з'явились до ПП  "Імені Калашника" (Полтавська обл., Полтавський район, село Калашники, вул.  Лобача, 20А), з вимогою відкрити комору та повернути у власність позивача належний йому на праві власності товар, проте відповідач відмовився повертати товар, чим незаконно позбавив позивача доступу до належного йому майна;

- з метою захисту своїх прав, ТОВ "Агросток Україна" звернулося до ПП  "Імені Калашника" з претензією за вих. № 185 від 22.06.2016, у якій обґрунтовувало законність своїх прав на товар та вимагало негайно повернути його. Вказана претензія разом із завіреними копіями документів, що підтверджують право власності ТОВ "Агросток Україна" на товар, була надіслана за адресою місцезнаходження ПП   "Імені Калашника" цінним листом з описом вкладення. Вказану претензію ПП   "Імені Калашника" отримало 01.07.2016, проте товар у володіння ТОВ "Агросток Україна" добровільно так і не повернуло;

- на підтвердження права власності на вказаний товар ТОВ "Агросток Україна" надано такі документи:
договір поставки №ДГ-АМС009095 від 10.12.2015, укладений між ТОВ "Агросток Україна" та ТОВ "НФ Трейдінг Україна", на підставі якого ТОВ "Агросток Україна" придбало у власність товар;
рахунок-фактуру № СФ-002798 від 10.12.2015 та платіжні доручення №№449, 450 від 17.12.2015, які підтверджують факт оплати ТОВ "Агросток Україна" придбаного у ТОВ  "НФ Трейдінг Україна" товару;
лист ТОВ "Агросток Україна" за вих. №АС-039 від 18.01.2016, адресований ТОВ "НФ Трейдінг Україна", у якому ТОВ "Агросток Україна" вказує адреси відвантаження придбаної аміачної селітри, в т.ч. і товару (на склад в м. Конотоп Південно-західної залізниці);
видаткові накладні №РН-00229017 від 29.02.2016 та № РН-0301015 від 01.03.2016, які підтверджують факт поставки та передачі товару у власність ТОВ "Агросток Україна" в м. Конотоп;
договір №29/12-15 оренди нежитлового приміщення від 26.12.2015, укладений між ТОВ "Агросток Україна" та ТОВ "ІНТЕРС", що підтверджує наявність складських площ позивача в м. Конотоп Сумської області, на яких зберігався товар до поставки в с.  Калашники Полтавського району Полтавської області;
договір-заявку №27/03 від 18.05.2016 та товарно-транспортну накладну №Р0001650 від 18.05.2016, між ТОВ "Агросток Україна" та Фізичною особою-підприємцем Ладняком Олександром Миколайовичем, які підтверджують факт перевезення товару обсягом 20 тон зі складу ТОВ "Агросток Україна" у м. Конотоп Сумської області до с.  Калашники Полтавського району Полтавської області вантажоодержувачу ТОВ  "КРВ";
накладну №06/251 від 18.05.2016, підписану фізичною особою-підприємцем Скляр Надією Володимирівною, яка підтверджує факт відвантаження товару перевізнику зі складу ТОВ "Агросток Україна";

- з метою захисту свого порушеного права власності на товар, ТОВ "Агросток Україна" звернулося з позовом до Господарського суду Полтавської області з вимогою про витребування товару з незаконного володіння ПП   "Імені Калашника";

- на підставі згаданого позову Господарським судом Полтавської області було порушено провадження у справі № 917/1142/16;

- під час розгляду загаданої справи судом було встановлено, що товар ПП  "Імені Калашника" був використаний в процесі його господарської діяльності, а відтак повністю втрачений. На підтвердження вказаних обставин ПП   "Імені Калашника" було надано довідку про те, що придбана у ТОВ "КРВ" селітра аміачна в кількості 20 тон була використана підприємством 26.07.2016, на даний час на підприємстві будь-які запаси селітри аміачної відсутні. Дана довідка підписана директором та головним бухгалтером ПП "Імені Калашника". Також, надано акти про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин. З огляду на викладене, припинено провадження у справі №917/1142/16 ухвалою від 30.09.2016 за відсутністю предмету спору ;

- у зв'язку із втратою товару ТОВ "Агросток Україна" було прийнято рішення від 10.10.2016 щодо списання з балансу товару, нарахування збитків у розмірі 132  500,  00   грн та відображення таких збитків у бухгалтерському обліку. Окрім того, на виконання вимог податкового законодавства, позивач змушений був нарахувати податкові зобов'язання з податку на додану вартість на суму списаного товару та відобразити такі зобов'язання у податковій декларації за вересень 2016 року. У розшифровках податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), сума нарахованого на втрачений товар податку на додану вартість у розмірі 26  500, 00 грн, вказана у рядку 400000000000;

- також, факт відсутності у ПП "Імені Калашника" товару підтверджується листом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області від 22.08.2016 за вих. №04-7338/08.05, у якому вказано, що у період з 17 по 18 серпня 2016 року Полтавським міськрайонним управлінням ГУ ДСНС України в Полтавській області було проведено планову перевірку ПП "Імені Калашника" та встановлено, що зберігання 20 тон аміачної селітри у селі Калашники Полтавського району Полтавської області не здійснюється; відповідно до письмових пояснень, наданих головним бухгалтером ПП "Імені Калашника" Яценко О. В., 20 тон аміачної селітри були використані у липні 2016 року при виконанні агротехнічних заходів по підживленню сільськогосподарських культур;

- окрім того, Слідчим управлінням ГУ НП України в Полтавській області порушено кримінальне провадження №12016170300000755;

- в рамках вказаного кримінального провадження судовим експертом Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.  засл.  проф. М. С. Бокаріуса Міністерства юстиції України було проведено судову економічну експертизу та надано відповідний висновок №1032 від 25.10.2016, згідно з яким встановлено:
враховуючи, що в ході дослідження документально підтверджено втрати від нестачі товару, крім того даними додатку №5 "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)" за звітний (податковий) період - серпень 2016 року підтверджено сплату ПДВ в сумі 26 500, 00 грн, ТОВ "Агросток Україна" зазнало втрату активів;
ТОВ "Агросток Україна" внаслідок нестачі селітри аміачної, що знаходилась на відповідальному зберіганні у ПП "Імені Калашника", завдано збитків у сумі 132  500,  00   грн.

На підставі встановлених фактичних обставин справи та врахувавши висновок експертизи, місцевий господарський суд дійшов висновку, що ПП "Імені Калашника" не мало права розпорядження товаром, а тому вимоги в частині вартості товару в розмірі 132 500, 00 грн підлягають задоволенню. Оскільки збитки в розмірі 22  500,  40  грн ТОВ "Агросток Україна" не обґрунтовані, то вони визнані судом такими, що не підлягають задоволенню. 

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 апеляційну скаргу ПП   "Імені Калашника" залишено без задоволення, рішення Господарського суду Полтавської області від 02.02.2017- без змін. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого господарського суду.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Полтавської області від 02.02.2017 та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07.06.2017, ПП   "Імені Калашника" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. 

Узагальнені доводи ПП   "Імені Калашника", викладені у касаційній скарзі: 

- докази, які лягли в основу судових рішень є неналежними, а саме: акт відповідального зберігання від 19.05.2016, складений неуповноваженою особою, за своїм змістом не є договором зберігання чи іншим документом, який встановлював будь-яке зобов'язання для підприємства; довідка від 01.06.2016 № Б-309, видана СВ  Полтавського РВП не встановлює будь-якого обов'язку для відповідача щодо повернення товару, який був придбаний на законних підставах; підприємство використало селітру аміачну, яка була поставлена самостійно ТОВ "Агросток Україна", в господарській діяльності, а не заволоділо товаром та втратило майно, як на те вказує позивач. Досліджуючи зазначені докази, у своїх судових рішеннях суди попередніх інстанцій викривляють та викладають суть зазначених документів лише з позиції позивача, суб'єктивно та без врахування всіх обставин справи в їх сукупності, належності та достовірності наявних доказів;

- висновок експертизи № 1032 від 25.10.2016 був замовлений в рамках кримінальної справи щодо підтвердження документа - бухгалтерської довідки, а не виходячи із природи правовідносин між сторонами даного спору;

- судами відмовлено у задоволенні клопотання підприємства щодо проведення такої ж економічної експертизи в межах даної справи;

- судом апеляційної інстанції не досліджено доказ, поданий підприємством, а саме - висновок № 78-02/17, який стосувався виключно предмета спору;

- судами попередніх інстанцій не дано належної правової оцінки бездіяльності ТОВ   "КРВ" та його службових осіб, які ухиляються від підписання всіх необхідних документів, що були неодноразово направлені на їх адресу, та зарахування вартості товару на адресу ТОВ   "КРВ";

- неправомірною є позиція судів щодо відсутності підстав для залишення позову без розгляду, з огляду на наявність цивільного позову у кримінальній справі;

- посилання позивачем на норми статей 224, 225, 226 Господарського кодексу України не відповідають природі правовідносин сторін, оскільки такі не є зобов'язальними;

- при посиланні на статтю 1166 Цивільного кодексу України позивачем не доведено протиправність поведінки підприємства.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 29.11.2017 ПП "Імені Калашника" відновлено пропущений строк подання касаційної скарги, касаційну скаргу прийнято до касаційного провадження та призначено до розгляду. Цією ж ухвалою зупинено виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 02.02.2017 у справі №917/1651/16 до закінчення його перегляду в порядку касації. 

На підставі підпункту 6 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, за розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України від 15.12.2017 № 38-р вказана касаційна скарга разом зі справою №917/1651/16 передана до Касаційного господарського суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 №  2147-VІІІ, зазначена касаційна скарга підлягає розгляду спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Касаційного господарського суду від 09.01.2018 прийнято до розгляду касаційну скаргу ПП "Імені Калашника" на рішення Господарського суду Полтавської області від 02.02.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 у справі № 917/1651/16 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Цією ж ухвалою надано ТОВ "КРВ" строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 23 січня 2018 року.

Узагальнений виклад позиції ТОВ "Агросток Україна", наведеної у відзиві на касаційну скаргу:

- акт зберігання є єдиним документом, який пояснює яким чином товар потрапив на територію ПП "Імені Калашника", опинився та зберігався в коморі відповідача;

- висновок експерта № 1032 складений на підставі досліджень тих самих обставин між тими ж сторонами і про той же предмет, що є предметом розгляду у цій господарській справі; в рамках відкритого кримінального провадження на підставі відповідної постанови слідчого; уповноваженим на те суб'єктом, що володіє відповідними спеціальними знаннями, а тому є належним та допустимим доказом у даній справі;

- зі змісту висновку № 78-02/17 вбачається, що експертне дослідження було проведено на підставі договору, укладеного між відповідачем та ТОВ "Бюро економіко-правових експертиз";

- після прийняття рішення судом першої інстанції, товариством в згаданому кримінальному провадженні було 15.02.2017 заявлено до Полтавського районного суду Полтавської області, який здійснює розгляд згаданого кримінального провадження, клопотання про залишення цивільного позову без розгляду, яке Полтавським районним судом Полтавської області задоволено повністю.

ПП "Імені Калашника" також подало письмові пояснення щодо відзиву ТОВ "Агросток Україна", у яких підтримало доводи своєї касаційної скарги та зазначило про те, що позивачем їх не спростовано у відзиві.

Касаційний господарський суд, переглядаючи у касаційному порядку оскаржувані судові рішення, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає (аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду України від 09.11.2016 у справі № 3-1071гс16, від 28.01.2015 у справі N 3-210гс14).

Судами попередніх інстанцій, з урахуванням фактичних обставин справи та висновку експертизи № 1032 від 25.10.2016, встановлено, що ПП "Імені Калашника" не мало права розпорядження товаром, оскільки не надало жодних бухгалтерських документів на підтвердження отримання товару від ТОВ "КРВ", а тому вимоги в частині вартості згаданого товару в розмірі 132 500, 00 грн підлягають задоволенню. Оскільки збитки в розмірі 22 500, 40 грн ТОВ   "Агросток Україна" не обґрунтовані, то вони визнані судами такими, що не підлягають задоволенню. 

Колегія суддів погоджується з висновками господарських судів, оскільки в діях ПП  "Імені Калашника" встановлено наявність усіх елементів, за умови існування яких настає цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду. Доводами касаційної скарги такі висновки судів попередніх інстанцій не спростовані. 

Відповідно до частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, доводи ПП "Імені Калашника" щодо неналежності доказів, які лягли в основу судових рішень, щодо незадоволення його клопотання про проведення економічної експертизи, щодо недослідження судом апеляційної інстанції висновку експертизи № 78-02/17, колегією суддів відхиляються, оскільки суд касаційної інстанції не має права додатково перевіряти докази. При цьому визначення кола доказів, які стосуються встановлення обставин справи, належить до повноважень суду і суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи.

Також колегією суддів відхиляються доводи скаржника про неправомірність позиції судів щодо відсутності підстав для залишення позову без розгляду, з огляду на наявність цивільного позову у кримінальній справі. Так, згідно з пунктом 2 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, в редакції, яка була чинною на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав. З врахуванням наведеного, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що наявність кримінального провадження стосовно посадових осіб відповідача, а також накладення арешту на кошти відповідача з метою забезпечення цивільного позову по кримінальній справі, не може бути підставою для залишення позову без розгляду, оскільки предметом позову у даній справі є господарський спір про відшкодування збитків, завданих ТОВ  "Агросток Україна" внаслідок використання ПП "Імені Калашника" товару. При цьому колегія суддів бере до уваги пояснення ТОВ "Агросток Україна", наведені у відзиві на касаційну скаргу, що після прийняття рішення судом першої інстанції, товариством в згаданому кримінальному провадженні було 15.02.2017 заявлено до Полтавського районного суду Полтавської області, який здійснює розгляд згаданого кримінального провадження, клопотання про залишення цивільного позову без розгляду, яке Полтавським районним судом Полтавської області задоволено повністю.

Щодо доводів ПП "Імені Калашника" про неправильне посилання ТОВ  "Агросток Україна" на норми статей 224, 225, 226 Господарського кодексу України, які не відповідають природі правовідносин сторін, оскільки такі не є зобов'язальними, то колегія суддів зазначає, що окрім наведених статей, ТОВ "Агросток Україна" в обґрунтування наявності правових підстав для задоволення його позовних вимог, посилалось також на статтю 1166 Цивільного кодексу України. Окрім того, саме на суд покладається обов'язок щодо вирішення питання про те, яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Щодо доводів ПП "Імені Калашника" про те, що судами попередніх інстанцій не дано належної правової оцінки бездіяльності ТОВ "КРВ" та його службових осіб, які ухиляються від підписання всіх необхідних документів, що були неодноразово направлені на їх адресу, та зарахування вартості товару на адресу ТОВ "КРВ", то колегія суддів зазначає, що вони не стосуються предмету та підстав спору у даній справі, проте можуть бути покладені в основу вимог ПП "Імені Калашника" до ТОВ  "КРВ".

Відповідно до частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені судами попередніх інстанцій на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів в їх сукупності, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до частини 3 статті 332 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Оскільки ухвалою Вищого господарського суду України від 29.11.2017 було зупинено виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 02.02.2017 у даній справі, яке за результатами розгляду справи судом касаційної інстанції, залишено без змін, то його виконання підлягає поновленню.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315. 317, 332 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства "Імені Калашника" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 02.02.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 у справі №  917/1651/16 - без змін.

2. Поновити виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 02.02.2017 у справі № 917/1651/16.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                                    В.Студенець

Судді                                                                                                                 О.Баранець

                                                                                                                                 Г.Вронська