ПОСТАНОВА
Іменем України

13 березня 2018 року 
Київ
справа №607/14153/16-а
адміністративне провадження №К/9901/2156/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді - доповідача - Олендера    І.Я.,
суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф., 
розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2017 року (суддя - Братасюк В.М.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 5 грудня 2017 року (судді: Попко Я.С., Хобор Р.Б., Сеник Р.П.) у справі №607/14153/16-а за позовом ОСОБА_1 до Херсонської митниці Державної фіскальної служби про визнання незаконними та скасування постанов в справі про адміністративне правопорушення щодо порушення митних правил,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до суду з позовом до Херсонської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання незаконними та скасування постанов про адміністративне правопорушення щодо порушення митних правил від 1 грудня 2016 року №0235/50805/16 та №0236/50805/16.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається те, що постанови, якими його визнано винним у порушенні митних правил, прийняті контролюючим органом з порушенням вимог Митного кодексу України, зважаючи на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від                  22 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 5 грудня 2017 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач допустив перевищення встановленого статтею                    95 Митного кодексу України строку переміщення транспортних засобів на десять діб, що є підставою для накладення штрафу.
Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 5 грудня 2017 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1
У доводах касаційної скарги відповідач посилається на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного, належного та всебічного дослідження матеріалів справи, зважаючи на те, що складання постанов про порушення митних правил та притягнення його до відповідальності за нібито порушення строку доставки цих автомобілів у Херсонську митницю ДФС є незаконними. Крім того, позивач посилається на винесення вказаних постанов не уповноваженою особою, що свідчить про їх неправомірність. Разом з тим, позивач заперечує переміщення товарів при в'їзді у вільну економічну зону «Крим».
Відповідачем наданий відзив на касаційну скаргу, в якому контролюючий орган заперечує доводи позивача відносно протиправності спірних постанов, зважаючи на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення.
Касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, відповідно до пункту першого частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з          15 грудня 2017 року).
Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
Уповноваженою особою контролюючого органу, а саме в.о. заступника начальника Херсонської митниці ДФС - начальника Управління протидії митним правопорушенням Козюбердою В.В., за результатами розгляду справ про порушення митних правил №0235/50805/16, №0236/50805/16 визнано винним позивача у вчиненні порушень митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, та винесено постанови від 1 грудня 2016 року, якими накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 8    500,00 грн за кожне правопорушення.
Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що зазначена касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 26 листопада 2016 року близько 15 год. 00 хв. у зону митного відділу митного оформлення «Каланчак» митного поста Херсон Центральний» Херсонської митниці ДФС з материкової частини України у напрямку вільної економічної зони «Крим» (далі - ВЕЗ «Крим») заїхав автомобіль марки «Ford Transit», р.н. НОМЕР_2, VIN НОМЕР_3 під керуванням позивача.
Згідно до отриманої інформації з ЦБД ЄАІС Державної митної служби України та витягу з автоматизованої системи митного оформлення ПІК «Інспектор» встановлено, що громадянин України ОСОБА_1, 3 листопада 2016 року ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «Ford Transit», р.н. НОМЕР_1, VIN НОМЕР_4 у зоні діяльності митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС по смузі «зелений коридор» у режимі «транзит». Даний транспортний засіб 9 листопада 2016 року був вивезений до ВЕЗ «Крим» та на теперішній час, згідно інформаційної бази даних АСМО «Інспектор», не вивезено з митної території України.
Крім того, перевіркою встановлено аналогічний факт ввезення 7 жовтня 2016 року на митну територію України позивачем транспортного засобу марки «Ford Transit», р.н. НОМЕР_5, VIN НОМЕР_6, у зоні діяльності п/п «Шегині-Медика» Львівської митниці ДФС у режимі «транзит». Зазначений транспортний засіб                 13 жовтня 2016 року був вивезений до ВЕЗ «Крим» та на теперішній час, згідно інформаційної бази даних АСМО «Інспектор», не вивезено з митної території України.
Відтак,, станом на 25 листопада 2016 року, транспортний засіб марки «Ford Transit», р.н. НОМЕР_1, VIN НОМЕР_4; транспортний засіб марки «Ford Transit», р.н. НОМЕР_5, VIN НОМЕР_6 позивачем не вивезено за межі митної території України, про що свідчить інформація з ЄАІС Держмитслужби України.
У відповідності до статті 90 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно пункту 60 статті 4 Митного кодексу України транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно;
Згідно пункту 3 частини 1 статті 93 Митного кодексу України, - товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.
Відповідно до частини 3 статті 470 Митного кодексу України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 95 Митного кодексу України встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту; зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).
Відповідно до статті 319 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до статті 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Згідно зі статті 489 Митного кодексу України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 524 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням органу доходів і зборів, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивач перевищив строк доставки транспортного засобу марки «Ford Transit» р.н. НОМЕР_1, VIN НОМЕР_4; транспортного засобу марки «Ford Transit» р.н. НОМЕР_5, VIN НОМЕР_6, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення більше ніж на 10 діб.
Відтак, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що позивач, в порушення вимог статті 95 Митного кодексу України, більше ніж на десять діб перевищив строк доставки транспортного засобу, який згідно статті 321 Митного кодексу України, перебуває під митним контролем та митне оформленням якого не закінчене, про будь-які обставини, які цьому перешкодили, митницю не повідомив, що свідчить про вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті                     470 Митного кодексу України, внаслідок чого, останнього було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності оскаржуваними постановами, які винесені уповноваженою особою у встановлені строки, відповідно до положень статті                 526 Митного кодексу України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).
З огляду на зазначене, враховуючи, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 5 грудня 2017 року слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного суду України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня                2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 5 грудня 2017 року у справі №607/14153/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер
І.А. Гончарова 
 Р.Ф. Ханова ,
Судді Верховного Суду