Постанова
Іменем України 
10 травня 2018 р.
м. Київ
Справа № 754/11782/16-к
Провадження № 51-2460км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання             ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 
розглянув в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 02 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 грудня 2016 у кримінальному провадженні № 12016100120000794 по обвинуваченню 
ОСОБА_6 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Варва Чернігівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК. 
Рух справи, зміст судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02 листопада 2016 року кримінальне провадження № 12016100120000794 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК, закрито та звільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.
Як зазначено в ухвалі суду першої інстанції, ОСОБА_6 25.06.2016 року у невстановлений досудовим слідством час, перебуваючи біля станції метро «Голосіївська» у м. Києві КП «Київський метрополітен», з метою підроблення учнівського квитка для подальшого його використання для безкоштовного проїзду у громадському транспорті, надав невстановленій досудовим слідством особі, тим самим посприяв підробці документів, свої анкетні дані, фотокартку, які невстановлена досудовим слідством особа забрала з собою. Продовжуючи свої злочинні дії, згідно домовленості, ОСОБА_6 27.06.2016 року у невстановлений досудовим слідством час у невстановленому досудовим слідством місці зустрівся з невстановленою досудовим слідством особою, від якої отримав підроблений учнівський квиток № НОМЕР_1 , виданий 03.09.2014 року школою №225 м. Києва на ім`я ОСОБА_6 , в якому була вклеєна його фотокартка, після чого передав невстановленій досудовим слідством особі у якості винагороди грошові кошти у сумі 100 грн.
20.08.2016 року близько 16.45 год. ОСОБА_6 , проходячи через контрольно-пропускний пункт на станції метро «Лісова» у м. Києві КП «Київський метрополітен», з метою безкоштовного проїзду пред`явив контролеру підроблений учнівський квиток № 386, виданий 03.09.2014 року школою №225 м. Києва на його ім`я, видаючи підробку за справжній документ, після чого був затриманий працівниками поліції.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року зазначена ухвала суду першої інстанції залишена без зміни
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, вказуючи на незаконність судових рішень у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить судові рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно звільнив ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підстав ст. 45 КК, оскільки відсутні такі обов`язкові підстави, як активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття. Зазначається про порушення вимог ст. 288 КПК, оскільки з ухвали суду першої інстанції є незрозумілим, яким чином суд встановив факт вчинення ОСОБА_6 пособництва у підробленні учнівського квитка, а також використання завідомо підробленого документу. Вказується, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК, оскільки суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив доводи апеляційної скарги прокурора та не надав їм відповідної оцінки.
Позиції інших учасників судового провадження
У запереченнях на касаційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 зазначила про безпідставність доводів касаційної скарги прокурора та просила судові рішення залишити без зміни.
Прокурор, яка взяла участь у судовому засіданні, не підтримала касаційну скаргу засудженого, просила вирок апеляційного суду залишити без зміни.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, заперечень або повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило. 
Мотиви Суду
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до ст. 438 КПК предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
За змістом ч. 2 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Як вже зазначено у постанові суд першої інстанції звільнив ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК, у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК.
Згідно з положеннями ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог ст. 45 КК особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Цих вимог закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону судом дотримано не було.
Так, своє рішення, з яким погодився і апеляційний суд, місцевий суд мотивував тим, що ОСОБА_6 є особою, яка вперше вчинила злочин, вчинений злочин є злочином невеликої тяжкості, після вчинення злочину щиро покаялась, активно сприяла розкриттю злочину, діями ОСОБА_6 шкоду та збиток не було заподіяно.
Усупереч зазначеному, суд не навів в ухвалі жодних обґрунтувань того, чому він дійшов висновку про те, що ОСОБА_6 активно сприяв розкриттю злочину.
Зокрема, у формулюванні обвинувачення, яке було пред`явлено ОСОБА_6 і яке суд першої інстанції навів в ухвалі, щодо епізоду вчинення пособництва у підробленні документа зазначається про невстановлену досудовим розслідуванням особу. При цьому суд першої інстанції не з`ясував шляхом допиту обвинуваченого чи в інший спосіб, чи повідомив ОСОБА_6 у ході розслідування усю відому йому інформацію щодо вказаної особи, а отже належним чином не перевірив наявність таких умов для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК, як активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.
За таких обставин, висновок суду першої інстанції щодо можливості звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК є передчасним.
Поряд з цим, апеляційний суд, у свою чергу, переглядаючи кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, не звернув уваги на допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і, крім того, в порушення вимог ст. 419 КПК, не навів у своєму рішенні належних мотивів на спростування всіх доводів прокурора.
За таких обставин, керуючись статтями 433, 434, 436-438, 441, 442 КПК, Верховний Суд вважає, що доводи касаційної скарги прокурора є слушними, судові рішення щодо звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК не можна визнати законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду провадження у суді першої інстанції.
З цих підставСуд постановив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 02 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 грудня 2016 відносно ОСОБА_6 – скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                          ОСОБА_2                          ОСОБА_3