ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року 
м. Київ

Справа №  915/949/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2017
(колегія суддів: Разюк Г.П. - головуючий, Гладишева Т.Я., Колоколов С.І.)

у справі

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"
до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон"
про стягнення 287 777, 99 грн

ВСТАНОВИВ:
1.  18.09.2017 Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація херсонського морського порту) (далі по тексту - ДП "АМПУ"/Позивач) звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства (далі - ТОВ СП) "Нібулон" (далі в тексті - Відповідач) про стягнення заборгованості зі сплати портових зборів в сумі 287777грн. 99 коп. за договором про агентське обслуговування суден від 04.02.2014 №30-П-ХЕФ-14.
2. Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 20 вересня 2017 року позовну заяву та додані до неї документи повернуті ДП «АМПУ» без розгляду на підставі ст. 58 та п. 5 ч.1 ст. 63 ГПК України через безпідставне об'єднання Позивачем в одній позовній заяві позовних вимог, які не зв'язані між собою ані спільними доказами, ані спільною підставою виникнення і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення даного спору.
Короткий зміст позовних вимог та оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції
3. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2017 апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація херсонського морського порту) задоволено, ухвалу господарського суду Миколаївської області від 20 вересня 2017 року у справі №915/949/17 скасовано, справу направлено на розгляд до господарського суду Миколаївської області.
4. Зазначена постанова суду апеляційної інстанції мотивована наступним:
4.1. Суд апеляційної інстанції встановив, що з матеріалів позовної заяви вбачається, що 04.02.2014 між ДП «АМПУ» та ТОВ СП «Нібулон» укладено Договір про агентське обслуговування суден № 30-П-ХЕФ-14. Відповідно до п. 1.1 цього договору зазначено, що він визначає порядок взаємовідносин між Адміністрацією і Агентом у разі здійснення агентом обслуговування суден, як під іноземним так і під Державним прапором України, які заходитимуть до акваторії морського порту Херсон або проходитимуть через акваторію морського порту Херсон транзитом.
4.2. Позивач на підставі зазначеного договору просить стягнути з ТОВ СП «Нібулон» на користь ДП "АМПУ" заборгованість в сумі 287777,99 грн, яка складається з корабельного збору в сумі 121704 грн 89 коп. та канального збору в сумі 166072 грн 20 коп., нарахованих за період з березня по вересень 2014 при вході/виході в/з акваторію морського порту Херсон та транзитному проходженні каналу суднами "Баштанський", "Лідіївський", "Прибужанівський", "Нібулон-1", "Нібулон-2", "Нібулон-3", "Нібулон-4", "Нібулон-5", з баржами "НБЛ-001", "НБЛ-002", "НБЛ-003", "НБЛ-004", "НБЛ-005", "НБЛ-006", "НБЛ-007", "НБЛ-008", "НБЛ-009", "НБЛ-010", "НБЛ-011", "НБЛ-012", "НБЛ-013", "НБЛ-014", "НБЛ-015", "НБЛ-016", "НБЛ-017", "НБЛ-018", "НБЛ-019", "НБЛ-020", "НБЛ-021", "НБЛ-022", "НБЛ-023", "НБЛ-024", які належать Відповідачу.
4.3.  Колегія суддів суду апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові не погодилася з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку стягнення портових зборів повинно заявлятись окремо щодо кожного судна (баржі, буксиру), якому нараховані портові збори, оскільки Відповідач здійснює агентське обслуговування всіх зазначених суден на підставі договору і більш того, як зазначено представником у судовому засіданні, є їх власником. 
4.4. На підставі викладеного, колегія  суддів суду апеляційної інстанції дійшла до висновку про те, що господарський суд допустив неправильне застосування норм процесуального права, яке призвело до прийняття неправильної ухвали, що є на переконання суду апеляційної інстанції,  підставою для скасування зазначеної ухвали зі скеруванням справи згідно до ч. 4 ст.106 ГПК України до суду першої інстанції для розгляду по суті.
5. Постанова суду апеляційної інстанції обґрунтована приписами статей 58, 63, 104, 106 Господарського процесуального кодексу України (редакція яка була чинна до 15.12.2017).
Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу
6. Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою у якій просить суд скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2017 та залишити в силі ухвалу господарського суду Миколаївської області від 20.09.2017.
7. В обґрунтування підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції з залишенням в силі ухвали суду першої інстанції Відповідач у своїй касаційній скарзі наводить наступні доводи:
7.1. Суд апеляційної інстанції неправильно застосував п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України (в редакції до 15.12.2017).
Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі
8. Від Позивача до суду надійшов відзив на касаційну скаргу у якому Позивач просить залишити постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2017 по справі № 915/949/17 без змін, а касаційну скаргу Відповідача - без задоволення.
9. Також від Позивача до суду надійшов лист з додатковими поясненнями до касаційної скарги.
Позиція Верховного Суду
10. Ухвалою Верховного Суду від 15.03.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2017 у справі №915/949/17; прийнято до розгляду  касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 
11. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з такого.
12. Відповідно ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
13. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
14. Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, викладено його у новій редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017.
15. Оскільки як місцевий господарський суд при постановленні ухвали від 20.09.2017, так і апеляційний господарський суд при прийнятті оскаржуваної постанови від 09.11.2017, керувалися нормами Господарського процесуального кодексу України в редакції до 15.12.2017 (далі - ГПК України в редакції до 15.12.2017), за таких обставин Верховний Суд, переглядаючи у касаційному порядку оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції, перевіряє правильність застосування судом апеляційної інстанції процесуальних норм, які були чинними на момент прийняття оскаржуваної постанови.
16. Щодо доводу касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України (в редакції до 15.12.2017), колегія  суддів зазначає наступне.
17. Згідно приписів п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України (в редакції до 15.12.2017), суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.
18. Відповідно положень ч. 1 ст. 58 ГПК України (в редакції до 15.12.2017), в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.
19. Суд апеляційної інстанції встановив, що як вбачається з матеріалів позовної заяви  04.02.2014 між ДП «АМПУ» та ТОВ СП «Нібулон» укладено Договір про агентське обслуговування суден № 30-П-ХЕФ-14. Відповідно до п. 1.1 цього договору зазначено, що він визначає порядок взаємовідносин між Адміністрацією і Агентом у разі здійснення агентом обслуговування суден, як під іноземним так і під Державним прапором України, які заходитимуть до акваторії морського порту Херсон або проходитимуть через акваторію морського порту Херсон транзитом.
20. Як встановлено в оскаржуваній постанові, в позовній заяві, повернутій судом першої інстанції, містяться позовні вимоги про стягнення заборгованості по портовим зборам, які виникли на підставі укладеного між сторонами договору про агентське обслуговування суден № 30-П-ХЕФ-14 від 04.02.2014.
21. Однорідними  позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.
22. Якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК). Наприклад, господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів, і т.п.
23. Враховуючи те, що позовні вимоги, як встановлено судом апеляційної інстанції, про стягнення заборгованості по портовим зборам виникли на підставі укладеного між сторонами договору про агентське обслуговування суден № 30-П-ХЕФ-14 від 04.02.2014, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо наявності правових підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, яка винесена з порушенням норм процесуального права, а саме пункту 5 частини першої статті 63 ГПК України, в редакції до 15.12.2017. 
24. Зазначене спростовує довід касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України (в редакції до 15.12.2017).
25. Згідно з частиною 3 статті 304 Господарського процесуального кодексу України, касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
26. Відповідно до частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
27. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що висновки суду апеляційної інстанції відповідають встановленим ним обставинам і їм дана належна оцінка з правильним застосуванням норм процесуального права, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.
28. За таких обставин, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" підлягає залишенню без задоволення.
29. Оскільки касаційна скарга Відповідача підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2017 - без змін, судові витрати у вигляді судового збору за подання касаційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон".
Керуючись ст. ст. 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317  ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :
          
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2017 у справі № 915/949/17 залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2017 у справі № 915/949/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          С.В. Жуков

Судді                                                                                                       В.В. Білоус

                                                                                                                Н.Г. Ткаченко