Постанова
Іменем України
 
21 лютого 2018 року
м. Київ
 
справа № 417/315/15-ц
 
провадження № 61-4210св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі :
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В. (суддя - доповідач), Хопти С. Ф.,    ЧернякЮ. В.,
 
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,
відповідачі: ОСОБА_4, 
                       ОСОБА_5, 
третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Марс Беверіджиз», 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу апеляційного суду Луганської області, у складі судді Коновалова В. А.,        від 23 травня 2016 року,
 
В С Т А Н О В И В :
 
У лютому 2015 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», банк) подало позовну заяву до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Марс Беверіджиз» (далі - ТОВ «Марс Беверіджиз»), про стягнення заборгованості. 
Рішенням Марківського районного суду Луганської області від 09 грудня 2015 року, у складі судді Чернік А. П., у задоволені позовних вимог            ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відмовлено. 
Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 23 травня 2016 року           ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Марківського районного суду Луганської області від 09 грудня 2015 року з підстав, передбачених положеннями частини третьої статті 297 ЦПК України (у редакції                   від 07 липня 2010 року).
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що заявник не вказав обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.
У червні 2016 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» подало касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Луганської області від 23 травня 2016 року. 
17 червня 2016 року ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.
30 серпня 2016 року представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 подав заперечення (відзив) на касаційну скаргу, в яких вказує на її необґрунтованість та безпідставність. 
10 листопада 2016 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ справу за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - ТОВ «Марс Беверіджиз», про стягнення заборгованості призначено до судового розгляду. 
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року       № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Відповідно до пункту 4 частини першої розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 
29 січня 2018 року справу передано до Верховного Суду. 
У касаційній скарзі ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» просить скасувати ухвалу апеляційного суду, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права. 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що апеляційний суд не врахував викладені пояснення щодо пропуску строку на апеляційне оскарження, зокрема те, що про наявність рішення суду першої інстанції заявнику стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень, районним судом копія такого рішення не направлялась, а супроводженням цієї справи займались працівники Харківської дирекції, тоді як кореспонденція з суду надходила до Київської дирекції.
Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. 
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Із матеріалів справи вбачається, що 09 грудня 2015 року Марківським районним судом Луганської області від 09 грудня 2015 року було      ухвалено рішення у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - ТОВ «Марс Беверіджиз», про стягнення заборгованості (а.с. 224-228).
Рішення суду було проголошено за відсутності учасників справи (а.с. 221).
09 грудня 2015 року сторонам засобами поштового зв'язку (на адреси, вказані у позовній заяві та запереченнях) було розіслано копії судового рішення (вступна та резолютивна частини), яка була отримана ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 21 грудня 2015 року, а копію повного тексту рішення Марківського районного суду Луганської області від 09 грудня     2015 року банком було отримало 11 січня 2016 року, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення         (а.с. 232, 233). 
За правилами статті 292 ЦПК України (у редакції від 07 липня 2010 року) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Згідно положень частини першої статті 294 ЦПК України (у редакції              від 07 липня 2010 року) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Строк на подачу апеляційної скарги сплив 21 січня 2016 року. Представником ПАТ «Райффайзен банк Аваль» апеляційна скарга направлена до суду засобами поштового зв'язку лише 24 березня 2016 року, про що свідчить штамп на поштовому конверті (а.с. 246). 
Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 11 квітня 2016 року апеляційна скарга ПАТ «Райффайзен банк Аваль» була залишена без руху у зв'язку з тим, що судовий збір за подання апеляційної скарги заявником було сплачено не у повному обсязі. Також визнані неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Марківського районного суду Луганської області від 09 грудня 2015 року (посилання на те, що копія оскаржуваного рішення від 09 грудня 2015 року на адресу банку не надходила спростовується матеріалами справи) і заявнику запропоновано у тридцяти денний строк з дня отримання ухвали суду надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення із наведенням інших поважних причин пропуску такого строку.
У квітні 2016 року заявником на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 11 квітня 2016 року було надано платіжне доручення про доплату судового збору за подання апеляційної скарги (а.с. 270, 271).
У травні 2016 року на виконання вимог ухвали апеляційного суду                 від 11 квітня 2016 року заявником було направлено заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій останній посилався на те, що супроводженням цієї справи займались працівники Харківської дирекції, тоді як кореспонденція з суду надходила до Київської дирекції, у зв'язку з чим останні невчасно ознайомились із рішенням суду першої інстанції         (а. с. 280-281).
Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження на рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вказав про те, що заявник є юридичною особою і зміна закріплення та супроводження справ за співробітниками з одного управління до іншого управління банку не тягне само по собі неможливість подання апеляційної скарги при наявності інших працівників юридичного відділу банку у строки, передбачені діючим цивільним процесуальним законодавством, при цьому закріплення справи боржника ТОВ «Марс Беверіджиз» за управлінням проблемних кредитів Харківської обласної дирекції департаменту проблемних кредитів банку здійснено до ухвалення судом першої інстанції рішення по справі. 
Відповідно до положень статті 129 Конституції України і статті 13 ЦПК України однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Можливість (право) оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції є складовою права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац 3 підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007). 
Згідно із частиною першою статті 294 України ЦПК України (у редакції           від 07 липня 2010 року) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Відповідно до положень частини першої статті 73, частини третьої статті 294 ЦПК України (у редакції від 07 липня 2010 року) апеляційний суд за заявою особи може поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у разі наявності поважних причин цього строку. 
У відповідності до частини другої статті 297 ЦПК України (у редакції від 07 липня 2010 року) до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору  застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.
Частиною третьої статті  297 ЦПК України (у редакції від 07 липня 2010 року) передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
За змістом пункту 2 частини третьої статті 297 ЦПК України (у редакції від 07 липня 2010 року) якщо вказані особою, яка подала апеляційну скаргу, підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження. 
Згідно із частиною першою статті 218 ЦПК України (у редакції від 07 липня 2010 року) рішення суду або його вступна та резолютивна частини проголошуються негайно після закінчення судового розгляду і прилюдно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Головуючий роз'яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження. У разі проголошення тільки вступної та резолютивної частин судового рішення суд повідомляє, коли особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитися з повним рішенням суду. 
Відповідно до статті 222 ЦПК України (у редакції від 07 липня 2010 року) копії повного рішення суду видаються особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення. У разі проголошення тільки вступної та резолютивної частин судового рішення, особам, які брали участь у справі і були присутні у судовому засіданні, негайно після його проголошення видаються копії судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин. 
Встановивши, що під час проголошення оскаржуваного в апеляційному порядку рішення у судовому засіданні представник ПАТ «Райффайзен банк Аваль» не був присутній та врахувавши, що повний текст оскаржуваного рішення суду банк отримав     11 січня 2016 року, а апеляційна скарга подана 24 березня 2016 року, суд апеляційної інстанції, надавши належну оцінку наведеним заявником підставам для поновлення процесуального строку, дійшов вірного висновку про їх неповажність. 
Відповідно до вимог частини третьої статті 27 ЦПК України (2004 року) особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.
Копію рішення суду першої інстанції було направлено на адресу, вказану заявником у процесуальних документах: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9. Ця адреса також вказана у свідоцтві про державну реєстрацію                            ПАТ «Райффайзен банк Аваль», як місцезнаходження юридичної особи. Іншої адреси для направлення кореспонденції ПАТ «Райффайзен банк Аваль» суду першої інстанції не повідомляло. Закріплення справи боржника ТОВ «Марс Беверіджиз» за Харківською дирекцією банку відбулось у листопаді 2015 року - до ухвалення судом першої інстанції рішення по справі. Про іншу адресу для листування банк повідомив суд лише з моменту подання апеляційної скарги.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) вказав, що суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення  сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть  тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в  розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового  рішення.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може бути визнано порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України (2004 року), дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, враховуючи положення Конвенціїпро захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, дійшов вірного висновку, що заявник не виконав вимог ухвали апеляційного від 11 квітня 2016 року, не довів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а отже і наявності підстав для поновлення цього строку. 
Судом апеляційної інстанції повно і всебічно з'ясовано обставини, на які заявник посилався як на підставу поновлення процесуального строку.
Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції. При їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми процесуального права.
За правилами частини першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Доводи касаційної скарги на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.
Керуючись статтями 402, 406, 409, 410, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» залишити без задоволення.
Ухвалу апеляційного суду Луганської області від 23 травня 2016 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий | Д. Д. Луспеник
Судді | О. В. Білоконь
| Є. В. Синельников
| С. Ф. Хопта
| Ю. В.Черняк