ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року 
м. Київ

Справа №  910/17012/15 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В.Г.,
суддів: Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.
за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

учасники справи:
позивач - Заступник прокурора Дарницького району міста Києва в інтересах держави в особі: Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації,
представник Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації - Напхапнюк І.Ю.,
представник Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації - Кошелєва М.О., 
відповідач - Приватний позашкільний навчальний заклад «Український сувенір»,
представник відповідача - Орловська Н.К.,
за участю прокурора Насадчук Ж.Д.,
розглянув касаційну скаргу Приватного позашкільного навчального закладу «Український сувенір»
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2017
у складі колегії суддів: Коротун О.М. (головуючий), Гаврилюк О.М., Тарасенко К.В.
та на рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2017
у складі судді Привалова А.І.     
у справі за позовом Заступника прокурора Дарницького району міста Києва в інтересах держави в особі: Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації до Приватного позашкільного навчального закладу «Український сувенір»
про розірвання договору та зобов'язання звільнити приміщення,

В С Т А Н О В И В:
Хронологія подій та опис фактів, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

1.           01.12.2004 між Управлінням освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (далі - позивач-2, орендодавець) та Приватним позашкільним навчальним закладом «Український сувенір» (далі - відповідач, орендар) було укладено договір № 193 оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), що є об'єктом комунальної власності територіальної громади Дарницького району м. Києва (далі - Договір). Відповідно до п. 1.1. Договору орендодавець на підставі розпорядження Голови Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 01.12.2004 № 64 передав, а орендар - прийняв в строкове платне користування нерухоме майно (будівлю, споруду, приміщення), розташоване за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 9-А, ШДС Вирлиця, загальною площею 129, 4 кв.м, строком на 1 рік (з 01.12.2004 по 01.12.2005) для проведення занять з дітьми, що знаходиться на балансі Управління освіти Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації.
          Визначене у п.1.1. Договору нерухоме майно (будівля, споруда, приміщення) передається орендарю на підставі рішення з обладнанням та інвентарем (за його наявністю), в належному технічному стані відповідно до акту приймання-передачі орендованого приміщення, що додається до цього Договору і є його невід'ємною частиною.

2.          Так, відповідно до акту приймання-передачі майна від 12.04.2005, майно було передане в оренду орендодавцем в платне тимчасове користування, а орендарем було прийняте в придатному для використання стані й без зауважень.

3.          Судами встановлено, що строк дії договору сторонами неодноразово продовжувався.

4.          Зокрема, на підставі розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 06.08.2014 № 455 строк дії договору продовжено на 2 роки 364 дні.

5.          Відповідно до акту обстеження Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 12.09.2014, відповідач знаходиться в орендованому приміщенні та продовжує ним користуватися.

Обґрунтування позову (позиції позивача та відповідача у суді першої інстанції)

6.   У липні 2015 року Заступником прокурора Дарницького району міста Києва подано до господарського суду міста Києва позов в інтересах держави в особі Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації та Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про розірвання Договору та зобов'язання Приватного позашкільного навчального закладу «Український сувенір» звільнити орендовані приміщення.

7.          Позов мотивовано відсутністю наданого Управлінню освіти полісу страхування приміщення, що є порушенням п. 5.3. Договору, а також закінченням строку дії ліцензії у сфері позашкільної освіти у відповідача.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

8.          Останнім рішенням Господарського суду міста Києва від 02.03.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2017,  позов задоволено. Розірвано Договір оренди майна від 01.12.2004 № 193. Зобов'язано відповідача звільнити та повернути орендоване нежитлове приміщення Управлінню освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації.

9.          Судові рішення мотивовані відсутністю у відповідача полісу страхування об'єкта оренди та ліцензії на право надання освітніх послуг у сфері дошкільної освіти.

Короткий зміст вимог касаційної скарги 

10.            27.06.2017 Приватний позашкільний навчальний заклад «Український сувенір» (далі - ППНЗ «Український сувенір») звернувся з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2017, в якій просив скасувати зазначені вище судові рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 
          Скаржник послався на порушення судами першої та апеляційної інстанцій статті 43 ГПК України у редакції, що діяла до 15.12.2017. Також скаржник зазначає, що законодавством не передбачено як істотну умову договору оренди наявність ліцензії на право надання освітніх послуг у сфері дошкільної освіти для використання орендованого майна.  

11.          Відзиву на касаційну скаргу ППНЗ «Український сувенір» від інших учасників справи не надходило. 

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А.           Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (відповідача по справі)
12.           У судовому засіданні представник відповідача підтримав наведені в касаційній скарзі доводи.

Б.          Доводи інших учасників справи
13. Прокурор і представники Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації та Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації наполягали на залишенні без змін постанови суду апеляційної інстанції.

ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО РЕГУЛЮЄ СПІРНІ ВІДНОСИНИ

Господарський процесуальний кодекс України
Стаття 43.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом... 

Закон України «Про оренду державного та комунального майна»
Стаття 10. Істотні умови договору оренди 

1. Істотними умовами договору оренди є: 
об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); 
термін, на який укладається договір оренди; 
орендна плата з урахуванням її індексації; 
порядок використання амортизаційних відрахувань, якщо їх нарахування передбачено законодавством; 
відновлення орендованого майна та умови його повернення; 
виконання зобов'язань; 
забезпечення виконання зобов'язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо; 
порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об'єкта оренди; 
відповідальність сторін; 
страхування орендарем взятого ним в оренду майна; 
обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна. 
2. Укладений сторонами договір оренди в частині істотних умов повинен відповідати типовому договору оренди відповідного майна. Типові договори оренди державного майна розробляє і затверджує Фонд державного майна України, типові договори оренди майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, затверджують відповідно Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування. 
3. За згодою сторін у договорі оренди можуть бути передбачені й інші умови. 
4. Умови договору оренди є чинними на весь строк дії договору і у випадках, коли після його укладення (приведення у відповідність з цим Законом) законодавством встановлено правила, які погіршують становище орендаря. 
5. Реорганізація орендодавця не є підставою для зміни умов чи розірвання договору оренди. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А.           Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

14.          Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право кожного на справедливий суд. Одним із практичних відображень права на справедливий суд є норма статті 43 ГПК України у редакції, що діяла до 15.12.2017, якою встановлено засади оцінки доказів. Така оцінка повинна ґрунтуватися на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

15.          Невідповідність дій суду зазначеній вище нормі тягне за собою сумнів у загальній справедливості здійснення правосуддя та підриває авторитет правосуддя у країні.

16.          Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 

17.          Верховний Суд вважає, що ті доводи, що їх наводив відповідач при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанцій, не є очевидно необґрунтованими, що вимагало від судів першої та апеляційної інстанцій їх дослідження та відображення у судових рішеннях.

18.          З огляду на це Верховний Суд вважає необхідним з'ясувати низку обставин, що їх належить встановити у цій справі. Зокрема, чи мав об'єктивну можливість відповідач укласти договір страхування орендованого майна у зв'язку з відсутністю у нього примірника додаткової угоди про продовження дії Договору на 2 роки 364 дні, а також, чи звертався орендодавець до орендаря з вимогами застрахувати об'єкт оренди? Крім того, також суду слід надати оцінку доводам відповідача про те, що ні статтею 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ні умовами Договору не передбачено наявності ліцензії на право надання освітніх послуг у сфері дошкільної освіти для використання орендованого майна, як істотної умови договору оренди.

Б.           Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

19.          За таких обставин суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанції було порушено норми процесуального права щодо відображення доказів у прийнятих судових рішеннях, якими вирішувався спір по суті, що вимагає направлення справи на новий розгляд.

20.          Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно з'ясувати обставини, що пов'язані з наведеним вище переліком питань та, ґрунтуючись на достеменно встановлених фактичних обставинах, винести судове рішення.  

21.          При цьому, на думку суду касаційної інстанції, встановлення істини у даному випадку вимагатиме збору/подання додаткових доказів, що зумовлює необхідність направлення справи саме до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись статтями 300, 301, 310, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1.          Касаційну скаргу Приватного позашкільного навчального закладу «Український сувенір» задовольнити частково.
2.          Постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2017 скасувати, а справу № 910/17012/15 направити на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.
3.          Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                В.Г.  Пєсков

Судді                                                                                          Л.Й. Катеринчук

 В.Я. Погребняк