ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року 
м. Київ

справа №  910/16947/14 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М. 

За участю секретаря судового засідання  Суворкіної Ю.І.

розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2017 (суддя Мельник В.І.) та постанову Київського апеляційного господарського суду  від  30.11.2017 (головуючий: Чорна Л.В., судді:  Отрюх Б.В.,   Тищенко О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"  
до Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ"
про стягнення 334 577 488, 09 грн.,

За участю представників:
позивача -  Дідківський  В.С. - представник, довіреність, паспорт.
відповідача -  Пшеничний С.І. -  представник, довіреність, паспорт.

ВСТАНОВИВ:

12.08.2014 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"  до Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ" про  стягнення 334 577 488, 09 грн. заборгованості за кредитним договором №27107К9 від 19.06.2007.

Позивачем заявлено до стягнення, враховуючи уточнення розміру позовних вимог, 17 540 599,53 євро та 52 404   582,25 грн., що складається із: суми прострочення заборгованості за основним боргом кредиту у розмірі                            13    809   200,00 грн. євро, суми прострочення заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 3 066 358,65 грн., суми простроченої заборгованості по сплаті комісії за управління кредитом у розмірі 70    000,00 грн., пені за несвоєчасну сплату кредиту, відсотків та комісії за управління кредитом у загальному розмірі 52    325    577,18 грн., 3% річних від простроченої суми боргу за кредитом у розмірі 545    425,57 євро, 3% річних від простроченої суми боргу за процентами у розмірі 118    464,54 євро, 3% річних від простроченої суми боргу за платою за управління кредитом у розмірі 2 005,07 грн., суми процентів нарахованих за червень 2014р. у розмірі 1   150,77 євро, комісії за управління, нарахованої за червень 2014р. у розмірі 7 000,00 грн.  Також позивач просить стягнути судовий збір у розмірі 73    080,00 грн.     

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором №27107К9 від 19.06.2007.

30.06.2017 Господарський суд  міста Києва  позов задовольнив частково, стягнувши із Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ"        на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний             банк України" основну заборгованість в розмірі 13 809 200 (тринадцять мільйонів вісімсот    дев'ять тисяч     двісті) євро,     прострочену заборгованість за платою за управління кредитом в розмірі   77 000 (сімдесят сім тисяч) грн., пеню за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі    8316 692 (вісім мільйонів    триста шістнадцять тисяч шістсот дев'яносто дві) грн.,     пеню за платою за управління кредитом в розмірі     1699 (одна тисяча шістсот дев'яносто дев'ять) грн. 18 коп., 3% річних в розмірі    520966, 26 (п'ятсот двадцять тисяч    дев'ятсот шістдесят шість) євро, 3 % річних   за прострочення сплати за управління кредитом в розмірі             1213 (одна тисяча двісті тринадцять) грн. 97 коп., судовий збір в розмірі             73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн., в  іншій частині відмовив.

30.11.2017 Київський апеляційний господарський суд рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2017  у справі №910/16947/14 залишив без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Судові рішення мотивовано тим, що матеріалами справи доведено факт порушення умов кредитного договору №27107К9 від 19.06.2007 в частині повернення кредитних коштів з боку відповідача. 

13.12.2017 (згідно із поштовим штемпелем на конверті) Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" подано касаційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2017 у справі №910/16947/14 до Вищого Господарського суду України. Провадження за даною касаційною скаргою не відкривалося.

У касаційній скарзі позивач просить рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2017 у справі № 910/16947/14  скасувати  в частині:
- стягнення пені за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі    8316692 (вісім мільйонів    триста шістнадцять тисяч шістсот дев'яносто дві) грн.,    пені за платою за управління кредитом в розмірі   1699 (одна тисяча шістсот дев'яносто дев'ять) грн. 18 коп., 3% річних в розмірі   520966, 26 (п'ятсот двадцять тисяч    дев'ятсот шістдесят шість) євро, 3% річних   за прострочення сплати за управління кредитом в розмірі    1213 (одна тисяча двісті тринадцять) грн..   97 коп., ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути пеню за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі   10483176 (десять мільйонів   чотириста вісімдесят три тисячі сто сімдесят шість) грн. 08 коп.,    пеню за несвоєчасну  плату за управління кредитом в розмірі     4752,14 (чотири тисячі сімсот п'ятдесят дві) грн. 14 коп., 3% річних від простроченої суми боргу за кредитом у розмірі    545425,57 (п'ятсот сорок п'ять тисяч чотириста двадцять п'ять, 57) євро, 3% річних  від простроченої суми боргу за платою за управління кредитом в суму        2005,07 (дві тисячі п'ять 07) гривень;
- відмови у задоволенні решти позовних вимог, ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути суму простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 3066358,65 (три мільйони шістдесят шість тисяч триста п'ятдесят вісім, 65) євро, суму процентів, нарахованих за червень 2014р. - 1150,77 (одна тисяча сто п'ятдесят, 77) євро, пеню за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом у сумі 2277277 (два мільйони двісті сімдесят сім тисяч двісті сімдесят сім) грн. 58 коп. та 3% річних за порушення строків сплати процентів за користування кредитом в сумі 118464,54 (сто вісімнадцять тисяч чотириста шістдесят чотири, 54) євро, а в решті  рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2017 у справі №910/16947/14 залишити без змін. Також позивач просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2017 у справі №910/16947/14.    

Відповідно до положень пунктів 4, 11 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) зазначена касаційна скарга підлягає розгляду спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

11.01.2018 касаційна скарга була отримана Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду.

11.01.2018 за результатом автоматизованого розподілу справи  була визначена колегія суддів: суддя-доповідач Кушнір І.В., судді  Краснов Є.В., Мачульський Г.М.

22.01.2018 Верховний Суд постановив ухвалу про відкриття касаційного провадження за вказаною скаргою та призначення до розгляду на 15.02.2018,  повідомив учасників справи про дату, час і місце розгляду скарги,  визначив строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, до Касаційного господарського суду до 06.02.2018.

У судовому засіданні 15.02.2018 судом оголошено перерву до 22.03.2018, про що 15.02.2018 судом постановлено відповідну ухвалу, якою повідомлено відповідача про дату, час та місце розгляду скарги. 

Обґрунтовуючи касаційну скаргу  скаржник  (Публічне акціонерне товариство  "Державний експортно-імпортний банк України", позивач) вважає, що судові рішення прийняті з порушенням норм  матеріального та процесуального права.

Позивач зазначає, що у мотивувальній частині рішення від 30.06.2017 суд дійшов висновку, що в             задоволенні вимог             позивача             щодо              стягнення із відповідача суми простроченої заборгованості за відсотками             за користування кредитом слід відмовити, оскільки в матеріалах справи відсутні повідомлення від Інобанку про розмір та період дії ставки EURIBOR (6m)             для кожної частини кредиту, то підтвердити документально заборгованість ПрАТ "Бліц-Інформ" зі сплати процентів за користування кредитом за Кредитним договором №27107К9 від 19.06.2007р., нарахованих з моменту підписання договору по 30.06.2014р. за процентною ставкою, визначеною за погодженою сторонами у договорі формулою з використанням виключно значень 6-місячних ставок EURIBOR (6m), які зазначені у повідомленнях Інобанку та з урахуванням встановленої п.п. 3.7.4 та п.п. 3.7.7 кредитного договору №27107К9 від 19.06.2007р. черговості погашення платежів, неможливо. Також у вказаному рішенні зазначено,  що встановлення обґрунтованості розміру заборгованості по пені та 3 % річних нарахованої позивачем за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом також є неможливим             у зв'язку із відмовою             в задоволенні позовних вимог             щодо стягнення             заборгованості             за процентами із підстав             відсутності в матеріалах справи доказів, які б підтверджували обґрунтованість розмірів нарахованих позивачем самих процентів, у зв'язку з чим вимога позивача             щодо стягнення із відповідача пені та 3 % річних нарахованої позивачем за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом не підлягає задоволенню.

Позивач не погоджується з вищевказаними висновками суду, оскільки АТ "Укрексімбанк" клопотанням від 13.10.2015 надавав до Господарського суду м.Києва з наступним спрямуванням до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз  засвідчені копії письмових повідомлень Інобанку на адресу   АТ "Укрексімбанк" щодо розміру та періоду дії базової ставки Euribor  та письмові повідомлення АТ "Укрексімбанк" на адресу позичальника про базову ставку Euribor та ставку  Libor. При цьому, скаржник зазначає, що джерелом інформації про розмір ставки пропозиції на міжбанківському ринку для шестимісячних депозитів у євро, відповідно до якої визначається розмір базової ставки Libor для євро (6m), є загальнодоступні сайти: http://global-rates.com, (в матеріалах справи містяться письмові повідомлення Інобанку щодо розміру та періоду дії базової ставки  Euribor, роздруківка з сайту http://www.bloomberg.com  у форматі  Printscreen на підтвердження базової ставки Libor (6m) для євро в розмірі 1,71575% річних 06.02.2017).

Таким чином, скаржник вважає, що заборгованість відповідача перед  позивачем підтверджується наданими до Господарського суду м. Києва розрахунками Банку, які містяться в матеріалах справи, а саме прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 3066358,65 євро, сума процентів, нарахованих за червень 2014р. - 1150,77 євро, пеня за несвоєчасну сплату процентів за кредитом у сумі 2277227,58 грн.  (розрахунок пені міститься в матеріалах справи) та 3% річних за порушення строків сплати процентів за користування кредитом в сумі 118464,54 євро. 

Також позивач не погоджується з розміром пені за прострочення погашення кредиту за Кредитним договором та за прострочення сплати комісій за управління кредитом за Кредитним договором, які було задоволено згідно з рішенням Господарського суду м. Києва від 30.06.2017 в сумі 8316692,27 грн. та 1699,18 грн. відповідно.

Позивач зазначає, що статтею 1 Кредитного договору сторони погодили, що для нарахування пені застосовується банківський рік тривалістю у 360 днів. Також враховуючи положення п.3.4.1., п.3.5.1., п.4.1., п.7.2., п.3.2.10 Кредитного договору, скаржник вважає, що сторонами встановлена можливість нарахування пені за кожний день прострочення, включаючи день оплати, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості за наступною формулою: пеня: сума боргу х 2 х облікова ставка НБУ / 360 (банківський рік - стаття 1 Кредитного договору) х кількість прострочених днів.

Крім того, посилаючись на постанову Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі 3-29гс15, позивач здійснив розрахунок пені та 3% річних за прострочення сплати кредиту та процентів за користування кредитом за Кредитним договором №27107К9 від 19.06.2007 в межах шести місяців від дня, коди зобов'язання мало бути виконано, з урахуванням календарного року, рівного 365 днів. Згідно з розрахунком пені, який міститься в матеріалах справи, розмір пені за несвоєчасну сплату кредиту складає 10483176,08 грн., розмір пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом складає               2277277,58 грн., розмір пені за несвоєчасну сплату плати за управління кредитом складає 4752,14 грн.

Відносно розміру 3% річних, нарахованих позивачем за несвоєчасне погашення комісії за управління кредитом, з урахуванням встановлених рішенням   Господарського суду м. Києва від 30.06.2017 сум заборгованості за основним боргом 13809200,00 євро та  за плату за управління кредитом  77000,00 грн. станом на 30.06.2014, скаржник вважає, що розмір заборгованості відповідача з 3% річних  від простроченої суми боргу за кредитом станом на 30.06.2014 складає 545425,57 євро, а розмір заборгованості відповідача з 3% річних від простроченої суми боргу за платою за управління кредитом складає 2005,07 грн.  

20.03.2018 від відповідача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2017  та постанову Київського апеляційного господарського суду  від  30.11.2017 у справі №910/16947/14  та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити повністю.  

Як було зазначено вище, ухвалою Верховного Суду від        22.01.2018  визначено строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, до Касаційного господарського суду до 06.02.2018.

Частиною 1 ст.295 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК) передбачено, що учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження, проте, не передбачено наслідків недотримання такого строку. 

Відповідно до ч.ч.1,7 ст.301 ГПК:
"1. У суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням положень статті 300 цього Кодексу.
7. Суд касаційної інстанції використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки правильності застосування норм матеріального і процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій."

Згідно з ч.2 ст.207 ГПК:
"Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом."

Відповідно до ч.10 ст.11 ГПК:
"Якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права)."

На підставі викладеного, зазначений відзив залишено судом без розгляду, оскільки він був поданий після закінчення строку, наданого для його подання, і Відповідачем не представлено суду доказів поважності причин пропуску даного строку.      
                                     
Також 20.03.2018 від відповідача надійшла заява про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2017 у справі №910/16947/14, у якій ПрАТ "Бліц-Інформ"  відповідно до ст.322 ГПК України на час розгляду даної справи просить зупинити у Деснянському РВЮ ДВС міста Києва виконання рішення (виконавче провадження ВП №00000) Господарського суду міста Києва від 16.08.2016 у справі №910/16950/14 на суму               33300000,00 грн.  

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.332 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.

Оскільки дана заява подана практично перед самим закінченням перегляду оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку, суд касаційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та зупинення виконання  оскаржуваних рішень. 

У судове  засідання  22.03.2018  з'явилися   представники   позивача та відповідача.

У судовому засіданні представник позивача підтримав касаційну скаргу.

Представник відповідача виклав заперечення проти касаційної  скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, які з'явилися в судове засідання, перевіривши наведені обставини, Верховний Суд в межах перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права при ухваленні зазначеного судового рішення, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст.300 Господарського процесуального кодексу України:
"1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
3. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
4. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права."

З урахування викладеного, судом не приймаються та не розглядаються доводи скаржника, пов'язані з переоцінкою доказів, визнанням доведеними/ недоведеними або встановленням по новому обставин справи.   

Судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що 19.06.2007 між Відкритим акціонерним товариством "Державниий експортно-імпортний банк України" (банк) та Закритим акціонерним товариством "Холдинговий компанія "Бліц-Інформ" (позичальник) було укладено кредитний  договір №27107К9, за умовами якого банк відкриває позичальникові невідновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, повернення, відкличності, строковості, платності та цільового характеру використання відповідно до положень та умов цього договору. 

Згідно п. 3.2.1. договору невідновлювальна кредитна лінія за рахунок ресурсів Інобанку, з лімітом заборгованості в євро 13       809       200,00 євро. 

Згідно п. 3.2.2. договору кінцевий термін погашення кредиту: 19 червня 2017р. Остаточно кінцевий термін кредиту визначається на підставі повідомлення Інобанку, про що сторони укладають додаткову угоду. 

Процентна ставка за кредитом встановлюється таким чином: базова ставка EURIBOR (6m) + 3,95% річних. (п. 3.2.5. договору).

Згідно з п. 3.2.4 договору кредит надається таким чином: в сумі 12400000,00євро для здійснення платежів за акредитивами, які відкриваються відповідно до умов Контрактів - за рахунок кредитних ресурсів Інобанку;  в сумі 1 409 200,00 євро для повного фінансування комісії за надання Кредиту (частина 1 комісії) - за рахунок кредитних ресурсів Інобанку. Кредит надається у безготівковій формі в межах наданого забезпечення і тільки після укладення Гарантійних документів та надання належного підтвердження набуття чинності договорами страхування майна.

Пунктом 3.2.6. договору сторони встановили розмір комісії за надання кредиту.  

Згідно п. 3.2.7. договору розмір комісії за управління кредитом: 7    000,00 грн. на місяць від ліміту заборгованості. 

Позичальник зобов'язаний погасити кредит у валюті кредиту на рахунок, вказаний у п. 3.8. цього договору в строк, зазначений у п. 3.2. цього договору, згідно з графіком надання та погашення за рахунок будь-яких грошових надходжень позичальника. Строки, передбачені графіком надання та погашення кредиту, є обов'язковими. (п. 3.4.1. договору).

Згідно п. 3.5.1. договору позичальник сплачує банкові проценти за користування кредитом у розмірі, зазначеному в п. 3.2. цього договору, у валюті кредиту. 

Банк щомісячно нараховує проценти на суму фактичної заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі банківського року у валюті кредиту. 

Згідно п. 4.1.1. договору комісію за надання кредиту у розмірі, зазначеному в п. 3.2. цього договору, на рахунок, вказаний у п. 3.8. цього договору.

У разі невиконання зобов'язань згідно з п.п. 3.4.1., 3.5.1., 4.1. цього договору позичальник сплачує банкові пеню, яка нараховується у валюті кредиту. У разі невиконання зобов'язань згідно з п. 4.1. цього договору позичальник сплачує банкові пеню, яка нараховується у гривнях. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі, зазначеному у п. 3.2. цього договору, і підлягає сплаті у гривнях за офіційним курсом Національного банку України на дату проведення операції на рахунок, що буде повідомлено позичальнику за необхідності. (п. 7.2. договору).   

30.08.2007р., 28.02.2008р., 01.07.2008р., 30.12.2008р., 06.03.2009р., 31.03.2009р., 31.07.2009р., 01.09.2009р., 15.09.2009р., 29.10.2009р., 30.12.2009р., 16.02.2010р., 29.04.2010р., 30.06.2010р., 31.08.2010р., 30.11.2010р., 31.03.2011р., 28.04.2011р., 31.05.2011р., 07.07.2011р., 07.10.2011р., 31.01.2012р., 01.06.2012р., 13.07.2012р., 28.09.2012р., 22.01.2014р. та 31.03.2014р. до кредитного договору вносились зміни. 

Зокрема, додатковою угодою №27107К9-2 від 28.02.2008р. кінцевий термін погашення кредиту: орієнтовано 15 березня 2019р. 

Крім того, з врахуванням внесених до нього змін встановлений наступний розмір процентів за користування кредитом: проценти за користування кредитом у валюті кредиту (евро) в розмірі: базова ставка EURIBOR (6m) + 3,95% річних за період з 19.06.2007р. по 15.09.2009р.; проценти за користування кредитом у валюті кредиту (евро) в розмірі: для частина А - базова ставка EURIBOR (6m) + 3,95% річних, для частини В - 13% річних за період з 15.09.2009р. по 28.04.2011р.; проценти за користування кредитом у валюті кредиту (евро) в розмірі: для частини А - базова ставка EURIBOR (6m) + 3,95% річних, для частини Б - базова ставка LIBOR (6т) + 9% річних за період з 28.04.2011р. по 31.12.2011р.; проценти за користування кредитом у валюті кредиту (евро) в розмірі: 3,8% річних за період з 01.01.2012р. по 21.01.2014р.; проценти за користування кредитом у валюті кредиту (евро) в розмірі: 0,1% річних за період з 22.01.2014р. по 28.02.2014р.; в розмірі: 0,1% річних за період з 22.01.2014р. до 31.12.2014р., в розмірі: 11 % річних за період 01.01.2015р. до кінця строку дії Договору.

30.01.2013р. банк  звернувся до відповідача із претензією № 040-06/598 від 28.01.2013р. 

Згідно з п.6.1. договору несплата позичальником у строк платежів по погашенню кредиту чи будь-якої суми, належної до сплати згідно з кредитним договором, або невиконання будь-яких інших умов та/або зобов'язань за цим договором, є подією невиконання зобов'язань, настання якої тягне за собою наслідки, передбачені п. 6.2 кредитного договору, а саме право банку вимагати дострокового повернення непогашеної частини кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом, а також інших платежів, нарахованих за кредитним договором. В свою чергу, пунктом 3.6.2 Кредитного договору передбачений обов'язок позичальника достроково погасити кредит, проценти за користування кредитом та інші належні до сплати платежі протягом 10 календарних днів з дня отримання письмової вимоги банку про таке дострокове погашення.

19.03.2013р. банку звернувся до відповідача із вимогою за №040-06/1751 від 13.03.2013р. про дострокове погашення заборгованість за кредитом.           

Доказів погашення заборгованості, як і реагування на вимоги, матеріали справи не містять. 

З метою     повного та об'єктивного розгляду справи, судом       першої інстанції        було призначено             судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Відповідно до Висновку експертів №14462/14463/15-45 від 29.01.2016 :

-       за наявними в матеріалах справах банківськими виписками документально підтверджується отримання Приватним акціонерним товариством "Бліц-Інформ" кредитних коштів за кредитним договором від 19.06.200": №27107К9 в загальній сумі 13 809 200,00 євро;
-     згідно з наявними в матеріалах справах банківськими виписками заборгованість ПрАТ "Бліц-Інформ" за кредитним договором від 19.06.200'т №27107К9 документально підтверджується в сумі 13 809 200,00 євро, що еквівалентно 222 146 459,97грн. за курсом НБУ на рівні 16,086845грн. за 1 євро станом на 30.06.2014р;
-      розмір заборгованості Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ" перед Укрексімбанком зі сплати процентів за користування кредитними коштами у             євро, які отримано на підставі кредитного договору №27107К9 від 19.06.2007 документально підтверджується в сумі 2 982 740,03 євро, що еквівалентно             47 982 876,54грн. за курсом НБУ на рівні 16,086845грн. за 1 євро станом на 30.06.2014р.
-     сума пені, нарахована Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" за прострочення погашення кредиту за кредитним договором №27107К9 від 19.06.2007р. розрахунково підтверджується в розмірі 8 316 692,27грн.
-     сума пені, нарахована Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" за прострочення сплати процентів за кредитним договором №27107К9 від 19.06.2007р. за період з 28.01.2013р. по 28.07.2013р. розрахунково підтверджується в розмірі 2 163 806,70грн.
-     заборгованість Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ" за комісією за управління кредитом за кредитним договором №27107К9 від 19.06.2007р. за період з червня 2007р. по червень 2014р. підтверджується в розмірі 77 000,00грн., в т.ч. сума комісії за управління кредитом за червень 2014 року в розмірі 7000,00грн., строк сплати якої станом на 30.06.2014р. не настав.
- сума пені, нарахованої Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" за прострочення сплати комісій за управління кредитом за кредитним договором №27107К9 від 19.06.2007р. з 01.03.2013р. по 29.08.2013р. розрахунково підтверджується в розмірі                           1 699,18грн.
-      сума 3% річних, нарахованих Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" за несвоєчасне погашення кредиту за кредитним договором №27107К9 від 19.06.2007р. станом на 30.06.2014р. розрахунково підтверджується в розмірі 520 966,26 євро, що еквівалентно 8 380 703,48грн. за курсом НБУ на рівні 16,086845грн. за 1 євро станом на 30.06.2014р.
      - сума 3% річних, нарахованих Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" за несвоєчасну сплату процентів за кредитним договором №27107К9 від 19.06.2007р. станом на 30.06.2014р розрахунково підтверджується в розмірі 51 728,07 євро, що еквівалентно 832 141,44грн. за курсом НБУ на рівні 16,086845грн. за 1 євро станом на 30.06.2014р.
      - сума 3% річних, нарахованих Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" за несвоєчасну сплату комісії з: управління кредитом за кредитним договором №27107К9 від 19.06.2007р. станом на 30.06.2014р. розрахунково підтверджується в розмірі 1 213,97грн.

Крім того, судом першої інстанції було призначено додаткову експертизу, оскільки експертами зроблено досить спірний висновок  щодо розміру заборгованості відповідача зі сплати процентів  за користування  кредитними коштами, та  відповідно щодо розмірів нарахованої пені і 3% річних   на заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором №27107К9 від 19.06.2007р.

Відповідно до Висновку             експертів №5218/16-45 від 29.12.2016             за результатами             проведення             додаткової судово-економічної експертизи, експертом             здійснено наступні висновки:
-      підтвердити документально заборгованість ПрАТ "Бліц-Інформ" зі сплати процентів за користування кредитом за Кредитним договором №27107К9 від 19.06.2007р., нарахованих з моменту підписання договору по 30.06.2014р. за процентною ставкою, визначеною за погодженою сторонами у договорі формулою з використанням виключно значень 6-місячних ставок EURIBOR, які зазначені у повідомленнях Інобанку та з урахуванням встановленої п.п. 3.7.4 та п.п. 3.7.7 Кредитного договору №27107К9 від 19.06.2007р. черговості погашення платежів, не видається за можливе;
-  заборгованість Приватного акціонерного товариства «Бліц-Інформ» за комісією за управління кредитом             за Кредитним             договором №27107К9 від 19.06.2007р. за період з червня 2007р. по червень 2014р. підтверджується в розмірі 77 000,00грн., в т.ч. сума комісії за управління кредитом за червень 2014 року в розмірі 7000,00грн., строк сплати якої станом на 30.06.2014р. не настав;
Дослідження черговості погашення платежів згідно п.п. 3.7.4 та п.п. 3.7.7 Кредитного договору №27107К9 від 19.06.2007р. дослідити не видається за можливе.
-      сума пені, нарахованої Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» за прострочення сплати комісій за управління кредитом за кредитним договором №27107К9 від 19.06.2007р. з 01.03.2013р. по 29.08.2013р. розрахунково підтверджується в розмірі 1 699,18грн.;
Визначити суму пені, нарахованої ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом за Кредитним договором №27107К9 від 19.06.2007р., не видається за можливе у зв'язку із неможливістю обґрунтувати розмір зобов'язання ПрАТ "Бліц-Інформ" зі сплати відсотків.
-      сума 3% річних, нарахованих Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитом за кредитним договором №27107К9 від 19.06.2007р. станом на 30.06.2014р. розрахунково підтверджується в розмірі 1 213,97грн.
Визначити суму 3% річних, нарахованих ПАТ "Державний експортно- імпортний банк України" за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом за Кредитним договором №27107К9 від 19.06.2007р., не видається за можливе у зв'язку із неможливістю обґрунтувати розмір зобов'язання ПрАТ "Бліц-Інформ" зі сплати відсотків.
Суди попередніх інстанцій на підставі власної оцінки доказів по справі дійшли висновку про те,  що     встановлено і зазначене підтверджується матеріалами справи, розмір основного боргу відповідача перед банком по кредитному договору №27107К9 від 19.06.2007р. становить 13       809       200,00 євро. 

Крім того, обґрунтованою та доведеною є заборгованість по сплаті комісії за управління кредитом у розмірі 77   000,00 грн., враховуючи умови договору та часткові оплати.  

Згідно матеріалів справи і зазначене знайшло своє відображення у експертному висновку №5218/16-45 від 29.12.2016р., оскільки в матеріалах справи відсутні повідомлення від Інобанку про розмір та період дії ставки EURIBOR (6m)  для кожної частини кредиту, то підтвердити документально заборгованість ПрАТ "Бліц-Інформ" зі сплати процентів за користування кредитом за Кредитним договором №27107К9 від 19.06.2007р., нарахованих з моменту підписання договору по 30.06.2014р. за процентною ставкою, визначеною за погодженою сторонами у договорі формулою з використанням виключно значень 6-місячних ставок EURIBOR (6m) , які зазначені у повідомленнях Інобанку та з урахуванням встановленої п.п. 3.7.4 та п.п. 3.7.7 кредитного договору №27107К9 від 19.06.2007р. черговості погашення платежів, не видається за можливе.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині документально не обґрунтовані, задоволенню не підлягають. 
                    
Перевіривши правильність нарахування, суди дійшли висновку, що пеня за несвоєчасне повернення відповідачем валютного кредиту згідно кредитного договору №27107К9 від 19.06.2007р. за період з 28.01.2013р. по 28.07.2013р. становить 8       316       692,27 грн., а пеня за прострочення строків внесення плати за управління кредитом за договором №27107К9 від 19.06.2007р. за період з 01.03.2013р. по 29.08.2013р. становить 1       699,18 грн.      

Враховуючи недоведеність позовної вимоги про стягнення процентів за користування кредитом, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату процентів та 3% річних у зв'язку із несвоєчасною сплатою процентів.                       

Сума 3% річних, нарахованих Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитом за кредитним договором №27107К9 від 19.06.2007р. станом на 30.06.2014р. розрахунково підтверджується в розмірі 1 213,97грн.

Сума 3% річних, нарахованих Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" за несвоєчасне погашення кредиту за кредитним договором №27107К9 від 19.06.2007р. станом на 30.06.2014р. розрахунково підтверджується в розмірі 520 966,26 євро, що еквівалентно           8 380 703,48грн. за курсом НБУ на рівні 16,086845грн. за 1 євро станом на 30.06.2014р.

Строк оплати 7   000,00 грн. комісії за управління кредитом за червень 2014р. станом на 30.06.2014р. не настав. 
Крім того, згідно банківських виписок за період з 19.06.2007р. по 30.06.2014р. по рахунках №20784124020520.980 та №20688974020520.980 сплата комісії за управління кредитом відображена за дебетом транзитного рахунку №37391094020520.980, а тому встановити виконання умов п.п. 3.7.4. та п.п. 3.7.7. кредитного договору №27107К9 від 19.06.2007р. щодо черговості погашення платежів не є можливим.  
Розглядаючи доводи касаційної скарги та заперечення на неї суд касаційної інстанції вважає за необхідне відмітити наступне.                                                                       
Відповідно до ч.ч.1,3-6 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній на момент розгляду справи  в судах попередніх інстанцій:
"Висновок судового експерта повинен містити докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обґрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання. Висновок подається господарському суду в письмовій формі, і копія його надсилається сторонам.
У випадках недостатньої ясності чи неповноти висновку судового експерта господарський суд може призначити додаткову судову експертизу.
При необхідності господарський суд може призначити повторну судову експертизу і доручити її проведення іншому судовому експерту.
Висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.
Відхилення господарським судом висновку судового експерта повинно бути мотивованим у рішенні."
Згідно з абз.7 ч.1 ст.4 Закону України "Про судову експертизу": 
"Незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються:
- можливістю призначення повторної судової експертизи."

Відповідно до п.п.1.2.11, 3.6., ч.6 п.4.15. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5):
"1.2.11. Згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.
Первинною є експертиза, коли об'єкт досліджується вперше.
Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об'єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.
Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об'єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

3.6. У разі призначення експертизи (залучення експерта) для проведення додаткової або повторної експертизи, крім матеріалів, зазначених у пункті 3.3 цього розділу, до експертної установи (експертові) надаються також висновки попередніх експертиз з усіма додатками (фотознімками, порівняльними зразками тощо), а також додаткові матеріали, що стосуються предмета експертизи, які були зібрані після надання первинного висновку.
У разі необхідності проведення додаткової або повторної експертизи у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються мотиви та підстави для її призначення.

4.15. У дослідницькій частині висновку експерта при проведенні повторної експертизи вказуються причини розбіжностей з висновками попередніх експертиз, якщо такі розбіжності мали місце."
Таким чином, додаткова експертиза призначається судом після розгляду ним висновку первинної експертизи, якщо виявиться, що усунути неповноту або неясність висновку в судовому засіданні шляхом заслуховування експерта неможливо.

Висновок експерта визнається неповним, якщо досліджено не всі надані йому об'єкти або не дано вичерпних відповідей на всі поставлені перед експертом питання.

Висновок експерта визнається неясним, якщо він викладений нечітко або носить непевний, неконкретний характер.

В ухвалі про призначення додаткової експертизи необхідно чітко зазначити, які саме висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Така судова експертиза може призначатись як з ініціативи суду, так і за клопотанням учасників судового процесу, а її проведення зазвичай  доручено тому ж або іншому експерту.

Якщо необхідно здійснити дослідження нових об'єктів або з інших обставин справи, призначається нова, а не повторна експертиза.

Повторною визнається судова експертиза, у проведенні якої експерт досліджує ті ж самі об'єкти і вирішує ті ж самі питання, які досліджувалися і вирішувалися у первинній судові експертизі. Нові об'єкти на дослідження повторної судової експертизи подаватися не можуть, так само як не можуть ставитися  на її вирішення  питання,  які  не  розглядалися  попередньою експертизою.

Повторна судова експертиза призначається з ініціативи суду або за клопотанням учасників процесу, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності, або за наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. 

Повторну судову експертизу може бути призначено також, якщо є розходження у висновках кількох експертів і їх неможливо усунути шляхом одержання додаткових пояснень експертів у судовому засіданні. Повторну судову експертизу слід доручати іншому експерту (експертам).
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2015 у справі було  призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, на вирішення експертизи поставлено наступні             питання:
- в якому розмірі підтверджується документально отримання Приватним акціонерним товариством "Бліц-Інформ" кредитних коштів за Кредитним договором №27107К9 від 19.06.2007р.?;
- в якому розмірі підтверджується документально заборгованість Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ" з повернення кредиту за Кредитним договором №№27107К9 від 19.06.2007р.?
- в якому розмірі підтверджується документально заборгованість Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ" зі сплати відсотків за Кредитним договором №№27107К9 від 19.06.2007р.?
- в якому розмірі підтверджується сума пені, нарахованої Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" за прострочення погашення кредиту за Кредитним договором №№27107К9 від 19.06.2007р.? 
- в якому розмірі підтверджується сума пені, нарахованої Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" за прострочення сплати процентів за Кредитним договором             №27107К9 від 19.06.2007р.?
-              в якому розмірі підтверджується документально заборгованість ПрАТ "Бліц - Інформ" за сплати комісії за кредитним договором №27107К9 від 19.06.2007р., нарахованої за весь період дії кредитного договору?
-             в якому розмірі підтверджується сума 3% річних, нарахованих Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" за несвоєчасне погашення кредиту, несвоєчасну сплату процентів та комісій за Кредитним договором №27108К11 від 22.04.2008р.?
- в якому розмірі підтверджується сума пені, нарахованої Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" за прострочення сплати комісії             за управління кредитом за Кредитним договором № 27107К9 від 19.06.2007р.?
- в якому розмірі підтверджується сума 3% річних, нарахованих Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" за несвоєчасне погашення кредиту, несвоєчасну сплату процентів та комісій за Кредитним договором № 27107К9 від 19.06.2007р.?
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2016 у справі №910/16947/14 за клопотанням відповідача призначено додаткову судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.
На вирішення експертизи поставлено наступні             питання:
-              в якому розмірі підтверджується документально заборгованість ПрАТ "Бліц - Інформ" зі сплати процентів за користування кредитом за Кредитним договором № 27007К9 від 19.06.2007р. нарахованих з моменту підписання договору по 30.06.2014р. за процентною ставкою, визначеною за погодженою сторонами у договорі формулою з використанням виключно значень 6-місячних ставок Euribor, які зазначені у повідомленнях Інобанку та з урахуванням встановленої п.п.3.7.4 та п.п.3.7.7 кредитного договору № 27107К9 від 19.06.2007 черговості погашення платежів?
-              в якому розмірі підтверджується документально заборгованість ПрАТ "Бліц - Інформ" зі сплатою комісії за управління     кредитом за кредитним договором № 27107К9 віл 19.06.2007р. нарахованої з моменту підписання договору по 30.06.2014р. з урахуванням встановленої п.п. 3.7.4 та п.п. 3.7.7 кредитного договору № 27107К9 від 19.06.2007р. черговості погашення платежів?
-      в якому розмірі підтверджується сума пені, нарахованої ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та несвоєчасне погашення комісії за управління кредитом за Кредитним договором № 27107К9 від 19.06.2007р.?
-      в якому розмірі підтверджується сума 3% річних, нарахованих ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та несвоєчасне погашення комісії за управління кредитом за Кредитним договором № 27107К9 від 19.06.2007р.?

Як вбачається з питань, поставлених на вирішення експерту в ухвалі  про призначення  додаткової  судової  економічної  експертизи, вказані питання є такими,  що фактично повторюють 4  з 9 питань, поставлених на вирішення експерту при призначенні  судової  економічної  експертизи.

Крім того, згідно з висновком експертів за результатами  проведення додаткової судово-економічної експертизи від 22.12.2016 №5218/16-45, даний висновок складений головним судовим експертом лабораторії економічних досліджень  Перемийвовк Т.А., тобто, іншим експертом.

При цьому, призначення цієї експертизи в ухвалі від 11.03.2016 суд першої інстанції  мотивував наступним:
"Представник відповідача у судовому засіданні підтримав подане клопотання про зупинення провадження у справі для призначення додаткової  експертизи по справі, оскільки згідно висновку № 14462/1446315-45 від 29.01.2016р є декілька неточностей.
Суд вирішив задовольнити  клопотання відповідача про призначення додаткової судової економічної експертизи для надання висновку по додатковим питанням." 

Вже в оскаржуваному рішенні від 30.06.2017 судом першої інстанції було зазначено, що:
"З урахуванням викладених відповідачем заперечень  проти Висновку експертів №14462/14463/15-45 від 29.01.2016, та з огляду на те що експертами  зроблено досить спірний висновок  щодо розміру заборгованості відповідача  зі сплати процентів  за користування  кредитними коштами, та  відповідно щодо розмірів нарахованої пені і 3% річних   на заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами за Кредитним договором №27107К9 від 19.06.2007.
Зазначене викликало сумнів у правильності Висновку експертів №14462/14463/15-45 від 29.01.2016, у зв'язку з чим  суд прийшов до висновку про необхідність призначення у справі №910/16947/14 додаткової  судової експертизи проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз."

Таким чином, в порушення вимог вищевказаної ст.42 ГПК України судом першої інстанції не було мотивовано належним чином, з яких саме чітко вказаних, конкретних фактичних підстав ним не прийнятий до уваги Висновок експертів №14462/14463/15-45 від 29.01.2016, в чому його спірність чи сумнівність, і в чому була необхідність призначення другої експертизи.

Крім того, вищевикладене свідчить, що судом першої інстанції фактично призначено не додаткову, а повторну експертизу 4 з 9 питань, поставлених на вирішення експерту при призначенні  судової  економічної  експертизи.

Суд апеляційної інстанції  на дане процесуальне порушення не зреагував. 

При цьому, згідно висновку експертів №5218/16-45 від 29.12.2016        підтвердити документально заборгованість ПрАТ "Бліц-Інформ" зі сплати процентів за користування кредитом за Кредитним договором №27107К9 від 19.06.2007р., нарахованих з моменту підписання договору по 30.06.2014р. за процентною ставкою, визначеною за погодженою сторонами у договорі формулою з використанням виключно значень 6-місячних ставок EURIBOR, які зазначені у повідомленнях Інобанку та з урахуванням встановленої п.п. 3.7.4 та п.п. 3.7.7 Кредитного договору №27107К9 від 19.06.2007р. черговості погашення платежів, не видається за можливе, оскільки в матеріалах справи відсутні повідомлення від Інобанку про розмір та період дії ставки EURIBOR (6m)  для кожної частини кредиту. 

Разом з тим, як вбачається з висновку експертів за результатами  проведення судово-економічної експертизи від 29.01.2016 №14462/14463/15-45, у вказаному висновку експертів (т.2, а.с.105), 16.10.2015 при супровідному листі Господарського суду м. Києва від 02.10.2015 №06-17/285/15 на адресу КНДІСЕ надійшов додаток №1 до справи №910/16947/17 у 1-му томі (на 468 арк.) та 28.10.2015 при супровідному  листі Господарського суду м. Києва від 20.10.2015 №06-17/309/15 на адресу КНДІСЕ надійшов додаток №2 до справи №910/16947/17 у 1-му томі (на 244 арк.), серед яких, зокрема:
- банківські виписки за 2007-2014 роки;
- письмові повідомлення Банку на адресу Позивальника про базову ставку  EURIBOR та LIBOR для кожної частини кредиту;
- письмові повідомлення Інобанку на адресу Банку щодо розміру та періоду базової ставки EURIBOR.

Крім того, у висновку експертів (т.2 а.с. 112, 113) вказано, що в матеріалах справи наявні повідомлення швейцарського банку UBS AG  на адресу Укрексімбанку (індивідуальна кредитна угода №1 (2007) від 15.06.2007р.), в яких зазначено процентну ставку та процентний період для відповідно розміру заборгованості. При цьому експертами зазначено, що дані повідомлення знаходяться у т.1 а.с. 215-233, д.2 а.с. 168-217. 

Крім того, у додатку до справи №2 (а.с.1) міститься клопотання  Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про надання засвідчених копій необхідних документів, в тому числі: 
- письмові повідомлення Банку на адресу Позивальника про базову ставку  EURIBOR;  
- письмові повідомлення інобанку на адресу Банку  щодо розміру та періоду дії  адресу   базової ставки  EURIBOR;  
- детальні помісячні розрахунки процентів за користування кредитними коштами для кожної частини кредиту з посиланням на повідомлення   про базову ставку  EURIBOR та LIBOR;
банківські виписки по рахунках, відкритих за кредитним договором № 27107К9 від 19.06.2007 станом на 30.06.2014.

Дане клопотання згідно відбитку штампу реєстрації вхідної кореспонденції Господарським судом міста Києва одержано 13.10.2015.

Проте, суди попередніх судових інстанцій в порушення вимог наведеної ч.5 ст.42 ГПК не дослідили належним чином висновок експертів №5218/16-45 від 29.12.2016        на відповідність його висновків, в т.ч. щодо наявності чи відсутності певних доказів, на підставі яких перевірявся розрахунок заявлених у позові сум, доказам та матеріалам, що містяться в матеріалах справи.

Разом з тим, в силу вищенаведеної ч.2 ст.300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції позбавлений права самостійно здійснити переоцінку доказів, встановити по новому фактичні обставини справи, певні факти чи їх відсутність.

Крім того, ретельному дослідженню підлягають доводи позивача, щодо неправильного обрахунку розміру пені за прострочення погашення кредиту за Кредитним договором та за прострочення сплати комісій за управління кредитом за Кредитним договором, з врахуванням того, що статтею 1 Кредитного договору сторони погодили, що для нарахування пені застосовується банківський рік тривалістю у 360 днів.

Відповідно до п.48 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» від 3 липня 2014 року, остаточне 17.11.2014:

«Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення у справах «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, п. 25, від 18 липня 2006 року, та «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), заява № 42310/04, п. 280, від 21 квітня 2011 року).»

Згідно з п.2 ч.1 ст.308 Господарського процесуального кодексу України:
"Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:
2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду."

Відповідно до п.1 ч.3 ст.310 Господарського процесуального кодексу України:

"Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:
1) суд не дослідив зібрані у справі докази."

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"  та скасування рішення суду першої інстанції та постанови апеляційної інстанції з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

У зв'язку зі скасуванням попередніх судових рішень і передачею справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 ГПК України,   Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2017  та постанову Київського апеляційного господарського суду  від  30.11.2017  у справі  №910/16947/14 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2017  та постанову Київського апеляційного господарського суду  від  30.11.2017  у справі  №910/16947/14 скасувати повністю, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                            І. Кушнір

Судді                                                                                                         Є. Краснов

                                                                                                                         Г. Мачульський