ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року 
м. Київ

Справа №  905/1344/15 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику учасників судового процесу касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь" - металургійний завод"

на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 24.10.2017
(колегія суддів: Склярук О.І. - головуючий, Дучал Н.М., Сгара Е.В.) 

у справі за первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 
до Публічного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське"
третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Донецьксталь" - металургійний завод"
третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача  Публічне акціонерне товариство "Кредитпромбанк"
третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача  Національний банк України
третя особа 4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача  Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
про стягнення боргу за кредитним договором № З.ЗДС/209/2008-КЛТ від 18.07.2008

та за зустрічною позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське"
до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
про внесення змін в додаткових угодах до кредитного договору № З.ЗДС/209/2008-КЛТ від 18.07.2008, -

ВСТАНОВИВ:

1.          Рішенням Господарського суду Донецької області від 04.09.2017 у справі №905/1344/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (далі за текстом - ПАТ "Дельта Банк") про стягнення боргу за кредитним договором №З.ЗДС/209/2008-КЛТ від 18.07.2008 задоволені частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське" (далі за текстом - ПАТ "Шахтоуправління "Покровське") на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором №З.ЗДС/209/2008-КЛТ від 18.07.2008, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 5 000 000,00 доларів США, заборгованості по нарахованим відсоткам в розмірі 47 222,23 доларів США, заборгованості по простроченим відсоткам в розмірі 166 666,68 доларів США. У задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом - відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ПАТ "Шахтоуправління "Покровське" до ПАТ "Дельта Банк" про внесення змін в додаткових угодах до кредитного договору №З.ЗДС/209/2008-КЛТ від 18.07.2008- відмовлено. Стягнуто з ПАТ "Шахтоуправління "Покровське" на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 73 068,31 грн.
2.          Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Донецьксталь" - металургійний завод" (далі за текстом - ПрАТ "Донецьксталь" - МЗ", скаржник) оскаржило його в апеляційному порядку.
3.          Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду  від 24.10.2017 у справі №905/1344/15 відмовлено ПрАТ "Донецьксталь" - МЗ" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу ПрАТ "Донецьксталь" - МЗ" на рішення Господарського суду Донецької області від 04.09.2017 у справі №905/1344/15 повернуто заявникові без розгляду.
Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги без розгляду
4.          Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі встановив, що заявником не надано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги, як того вимагають норми ч.3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України, натомість додана заява про відстрочення сплати судового збору.   
5.          Проаналізувавши доводи ПрАТ "Донецьксталь" - МЗ", наведені в обґрунтування заяви про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, та дослідивши подані докази, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, а відтак про повернення апеляційної скарги на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.
6.          Ухвала суду апеляційної інстанції обґрунтована положеннями ст. 8 Закону України "Про судовий збір", ст. 94, п. 3 ч. 1 ст. 97  ГПК України (редакція, яка була чинна до 15.12.2017).
Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу
7.          ПрАТ "Донецьксталь" - МЗ" через Донецький апеляційний господарський суд було подано касаційну скаргу на ухвалу суду апеляційної інстанції, у якій скаржник просить суд її скасувати та передати справу на новий апеляційний розгляд .
8.          В обґрунтування підстав для скасування ухвали Донецького апеляційного господарського суду  від 24.10.2017 у справі №905/1344/15 скаржник у своїй касаційній скарзі зазначає, що суд апеляційної інстанції виносивши ухвалу про повернення апеляційної скарги та доданих до неї документів, порушив норми процесуального права, а саме приписи ст.ст. 1, 97  ГПК України.
Учасниками справи відзивів на касаційну скаргу не подано
Позиція Верховного Суду
9.          Ухвалою Верховного Суду від 26.03.2018 у справі №905/1344/15 задоволено клопотання ПрАТ "Донецьксталь" - МЗ" та  поновлено строк на касаційне оскарження ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 24.10.2017 у справі №905/1344/15; відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 24.10.2017 у справі №905/1344/15; прийнято до розгляду касаційну скаргу у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 
10.          Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти них, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Верховного Суду вважає, що касаційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а ухвалу Донецького апеляційного господарського суду  від 24.10.2017 у справі №905/1344/15 - без змін, виходячи з наступного.
11.          Відповідно ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
12.          Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
13.          Оскільки апеляційний господарський суд при прийнятті оскаржуваної ухвали від 24.10.2017 у справі №905/1344/15, керувався нормами ГПК України в редакції до набрання чинності Законом України №2147-VІІІ від 03.10.2017, тобто в редакції Кодексу до 15.12.2017, за таких обставин Верховний Суд, переглядаючи у касаційному порядку оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції, перевіряє правильність застосування судом апеляційної інстанції процесуальних норм, які були чинними на момент прийняття оскаржуваної ухвали.
14.          Щодо доводів касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції порушив норми ст.ст. 1, 97 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.
15.          За змістом положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.
16.          Відповідно до приписів ч. 1 ст. 4-1 ГПК України (редакція Кодексу до 15.12.2017) встановлено, що господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом.
17.          Частиною 3 статті 94 ГПК України (редакція Кодексу до 15.12.2017), передбачено, що до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору. 
18.          Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".
19.          Судом апеляційної інстанції з матеріалів апеляційної скарги встановлено, що в порушення вимог ст. 94 ГПК України заявником не надано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 04.09.2017 у справі №905/1344/15, однак додано клопотання про відстрочення сплати судового збору.   
20.          Згідно ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" (редакція Закону, яка була чинна на дату прийняття ухвали суду апеляційної інстанції), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. 
21.          Пунктом 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України №7 від 21.02.2013, єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.
22.          Колегія суддів касаційної інстанції вважає, що за змістом положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом. судом (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII)").
23.          Враховуючи викладене, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що нормами ст.8 Закону України "Про судовий збір" передбачено право суду, а не обов'язок, щодо відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору, разом з тим, вчинення таких дій може мати місце за наявності виключних обставин, що будуть підтверджені належними доказами.
24.          Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України (редакція Кодексу до 15.12.2017), кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
25.          Частина друга статті 34 ГПК України (редакція Кодексу до 15.12.2017) передбачає, що обставини справи, які відповідно до законодавства  повинні бути  підтверджені  певними засобами  доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
26.          Судом апеляційної інстанції встановлено, що клопотання про відстрочення сплати судового збору мотивоване тяжким фінансовим станом ПрАТ "Донецьксталь" - МЗ" та знаходженням основних виробничих площ підприємства у зоні проведення Антитерористичної операції. 
27.          Дослідивши вказані доводи, колегія суддів Донецького апеляційного господарського  суду встановила, що наведені скаржником обставини не мають характеру виключних, що свідчить про відсутність належних підстав для відстрочення сплати судового збору. 
28.          Таким чином, судова колегія суду апеляційної інстанції правомірно дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 04.09.2017 у справі №905/1344/15. 
29.          Колегія суддів звертає увагу, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
30.          Відповідно п.3   ч.1 ст.97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
31.          З огляду на зазначене та враховуючи, що скаржником до апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі, а у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовлено, колегія суддів касаційної інстанції вважає правомірним висновок суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України. 
32.          Згідно вимог ч. 1  ст. 43 ГПК України (редакція Кодексу до 15.12.2017) господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. 
33.          На підставі викладеного, колегія суддів Верховного Суду вважає, що відповідно до вимог ст. 43 ГПК України ухвала суду апеляційної інстанції ґрунтується на повному, всебічному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому правові підстави для її скасування відсутні.
34.          Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає необґрунтованим доводи скаржника щодо порушення судом апеляційної інстанції при постановлені ухвали від 24.10.2017 у справі №905/1344/15 вимог ст.ст. 1, 97 ГПК України.
35.          Згідно приписів ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
36.          Враховуючи вищевикладене, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку про необхідність відмовити у задоволенні касаційної скарги ПрАТ "Донецьксталь" - МЗ" та залишення  ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 24.10.2017 у справі №905/1344/15  без змін.
37.          З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, витрати зі сплати судового збору згідно ст. 129  ГПК України покладаються на скаржника - ПрАТ "Донецьксталь" - МЗ".  

Керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь" - металургійний завод" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 24.10.2017 у справі №905/1344/15 залишити без задоволення.
2.  Ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 24.10.2017 у справі №905/1344/15 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          С.В. Жуков

Судді                                                                                                    В.В. Білоус

                                                                                                                  Н.Г. Ткаченко