ПОСТАНОВА
Іменем України

01 березня 2018 року 
Київ
справа №803/468/17
адміністративне провадження №К/9901/3062/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого – Стрелець Т. Г.,
суддів: Білоуса О. В., Данилевич Н.А.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу № 803/468/17
за позовом ОСОБА_1 до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України на постанову Волинського окружного адміністративного суду (прийняту в складі головуючого судді – Димарчук Т. М.) від 15 вересня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду (прийняту в складі колегії суддів: головуючого – Довгополова О. М., суддів: Гудима Л.Я., Святецького В. В.) від 12 грудня 2017 року, у с т а н о в и в :

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до 1. Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, 2. Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
2. В обґрунтування позову зазначив, що Висновок службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди 3 березня 2017 року за участю ОСОБА_1 , який став підставою для прийняття оскаржувальних наказів відповідачів, спростовується постановою про закриття кримінального провадження від 3 квітня 2017 року та судовим рішеннями у справі про адміністративне правопорушення № 162/321/17, тому є протиправними.  
Короткий зміст рішення суду І інстанції
3. Волинський окружний адміністративний суд постановою від 15 вересня 2017 року позов задовольнив повністю: 
3.1. Визнав протиправним та скасував наказ Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 06 березня 2017 року № 157-АГ "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності"; 
3.2. Визнав протиправним та скасував наказ Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 13 березня 2017 року № 94-ОС в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби молодшого інспектора   прикордонної служби 2 категорії - водія групи інженерного облаштування державного кордону (для відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " з місцем дислокації н.п. Дольськ) відділення інженерного облаштування державного кордону інженерно-технічного відділу 6 прикордонного Волинського загону, без права носіння військової форми одягу, прапорщика ОСОБА_1 за пунктом "е" (через службову невідповідність) частини шостої із застосуванням частини восьмої   статті 26 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу";
3.3. Визнав протиправним та скасував наказ начальника Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 15 березня 2017 року № 53-ОС в частині виключення зі списків частини та усіх видів забезпечення з 15 березня 2017 року прапорщика ОСОБА_1 ;
3.4. Поновив ОСОБА_1 на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії - водія групи інженерного облаштування державного кордону (для відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з місцем дислокації н.п. Дольськ) відділення інженерного облаштування державного кордону інженерно-технічного відділу 6 прикордонного Волинського загону з 15 березня 2017 року; 
3.5. Стягнув з Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 50 721,44 грн. (п`ятдесят тисяч сімсот двадцять одну грн. 44 коп.).
3.6. Додатково суд першої інстанції зазначив, що постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення грошового забезпечення в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 8 131 грн. 90 коп. (вісім тисяч сто тридцять одна грн. 90 коп.) виконується негайно.      
4. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з передчасності і безпідставності висновку службового розслідування про наявність вини ОСОБА_1 , який перебував за кермом транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння, оскільки обставини скоєння ним 3 березня 2017 року дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , нездійснення доповіді та залишення місця пригоди, за які позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення з військової служби, спростовані судовими рішеннями які набрали законної сили, встановлено відсутність події та складу правопорушень в діях позивача, а тому не підлягають доказуванню при розгляді даної адміністративної справи.
4.1. Також суд зазначив, що визнання позивачем вини у наданих письмових поясненнях від 4 березня 2017 року не є правовою підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, оскільки обставини щодо його участі у зазначеній вище дорожньо-транспортній пригоді та не повідомлення  керівнику є недоведеними і непідтвердженими належними доказами, а факт керування позивачем транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду. 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5. Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 12 грудня 2017 року апеляційну скаргу Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України залишив без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року у цій справі - без змін.
6. Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції відповідають обставинам справи. Судом першої інстанції не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву
7. 10 січня 2018 року Т.в.о. начальника Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України Яблонський І.М. звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою.
8. У касаційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду ухвалою від 12 грудня 2017 року у справі № 803/468/17, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
9. Верховний Суд ухвалою від 15 січня 2018 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України та установив строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.
10. 16 лютого 2018 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.  

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН
А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (відповідач у справі)
11. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами порушено норми процесуального права:
11.1. частину 1 статтю 90 КАС України Закону;
11.2.  частину 1 статтю 72 КАС України та зроблено невірний висновок про недоведеність факту скоєння позивачем дисциплінарного проступку, оскільки не враховано пояснення ОСОБА_1 , яким підтверджується факт скоєння дисциплінарного правопорушення.   
Б. Доводи позивача у справі
12. У відзиві від 14 лютого 2018 року позивач зазначив, що відповідачем не доведено його вину у скоєнні дисциплінарного правопорушення, оскільки службове розслідування проведено поверхнево, в основу висновку службового розслідування покладено не перевірені факти, які ґрунтуються на припущеннях, у тому числі і пояснення від 4 березня 2017 року, не підтверджено належними та допустимими доказами.
12.1.  Одночасно позивач послався на те, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно застосовано норми частини першої статті 72 КАС України та зроблено обґрунтований висновок, що не підлягають доказуванню обставини скоєння ОСОБА_1 3 березня 2017 року ДТП, що призвело до отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_2 та залишення місця пригоди, за які позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення з військової служби, оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено відсутність події та складу правопорушень в діях позивача.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
13. Прапорщик ОСОБА_1 проходив військову службу в Державній прикордонній службі України з 2007 року (останній контракт від 21 березня 2013 року), з 12 серпня 2016 року перебував на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії - водій групи інженерного облаштування державного кордону (для відділу прикордонної служби «Дольськ» з місцем дислокації н.п. Дольськ) відділення інженерного облаштування державного кордону інженерно-технічного відділу Військової частини НОМЕР_1 . 
14. 3 березня 2017 року до начальнику відділу прикордонної служби «Дольськ» надійшла інформація про скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю військовослужбовця відділення інженерного облаштування державного кордону з місцем дислокації н.п. Дольськ прапорщика ОСОБА_1 .
15. Наказом начальника Луцького прикордонного загону № 480-аг від 3 березня 2017 року «Про призначення службового розслідування», з метою з`ясування причин і обставин скоєння ДТП, призначено провести службове розслідування за даним фактом; висновок службового розслідування наказано надати для затвердження до 4 березня 2017 року (а.с. 52).
16. За результатами службового розслідування складено висновок від 4 березня 2017 року (а.с. 54-57).
17. В ході службового розслідування встановлено, що 3 березня 2017 року близько 19 год. 10 хв. в смт Любешів Волинської області, керуючи власним транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN Golf», реєстраційний номер   НОМЕР_2 , молодший інспектор прикордонної служби 2 категорії - водій відділення інженерного облаштування державного кордону для відділу прикордонної служби «Дольськ» прапорщик ОСОБА_1 скоїв дорожньо-транспортну пригоду (далі – ДТП), здійснив наїзд на пішохода та залишив місце пригоди, доповіді по даному факту керівництву не здійснював. 
18. Згідно з поясненнями ОСОБА_1 , він близько 17 год. 30 хв. 3 березня 2017 року вибув з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на вказаному вище транспортному засобі в смт Любешів. Близько 19 год. на дорозі був засліплений зустрічним транспортом внаслідок чого не помітив жінку, яка переходила дорогу з велосипедом, зачепив її бампером автомобіля. Від допомоги і транспортування її в медичну установу громадянка відмовилась. Під час перебування в впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » спиртні напої не вживав, проте вжив спирті напої після ДТП за місцем свого проживання в смт Любешів (а.с. 79-80).
19. Лікарем Любешівської центральної районної лікарні надано висновок від 3 березня 2017 року про те, що позивач (21 год. 05 хв. 3 березня 2017 року) перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 83).
20. За наслідками службового розслідування було встановлено, що ДТП вчинена позивачем в позаслужбовий час, під час проходження військової служби в ДПС України, але не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Вказаний факт став наслідком:
особистої недисциплінованості позивача - незважаючи на постійне доведення до особового складу підрозділу негативних явищ та наслідків скоєння ДТП, в стані алкогольного сп`яніння скоїв ДТП, внаслідок якої цивільна особа отримала тілесні ушкодження; 
внаслідок порушення позивачем вимог статей 11, 13, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; 
внаслідок нехтуванням позивачем вимогами Голови Держприкордонслужби України щодо заборони керування військовослужбовцями транспортними засобами в статі алкогольного сп`яніння; 
внаслідок слабкого контролю з боку керівництва відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за підлеглим особовим складом щодо недопущення керування військовослужбовцями транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та скоєння ДТП.
21. За результатами проведеного службового розслідування робочою групою було запропоновано притягнути до дисциплінарної відповідальності прапорщика ОСОБА_1  за керування транспортним засобом  в стані алкогольного сп`яніння, що призвело до отримання тілесних ушкоджень цивільною особою, не доповідь по команді про вчинене ДТП та залишення місця пригоди, порушення статей 11, 13, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, нехтування вимогами голови Держприкордонслужби України щодо заборони керування військовослужбовцями транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
22. Наказом № 487-аг від 4 березня 2017 року «Про результати службового розслідування» начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 клопотав перед начальником Північного регіонального управління про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1  за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що призвело до отримання тілесних ушкоджень цивільною особою, не доповів по команді про вчинене ДТП та залишення місця пригоди, порушення статей 11, 13, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, нехтування вимогами голови Держприкордонслужби України щодо заборони керування військовослужбовцями транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (пункт 3 наказу № 487-аг від 04 березня 2017 року) (а.с. 86).
23. Наказом Т.в.о. начальника Північного регіонального управління ДПС України № 157-АГ від 6 березня 2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» прапорщика ОСОБА_1  притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю (пункт 1 наказу № 157-АГ від 06 березня 2017 року) за порушення статей 11, 13, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, скоєння ДТП, що призвело до отримання тілесних ушкоджень цивільною особою, нездійснення доповіді та залишення місця пригоди (а.с. 87-88). 
24. Наказом Т.в.о. начальника Північного регіонального управління ДПС України № 94-ОС від 13 березня 2017 року «По особовому складу» з позивачем припинено (розірвано) контракт та звільнено його з військової служби за пунктом «е» (через службову невідповідність) частини шостої   статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», із застосуванням частини восьмої   статті 26 цього ж Закону, в запас без права носіння військової форми одягу (а.с. 89).
25. Наказом начальника Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 15 березня 2017 року № 53-ОС «По особовому складу», зокрема, прапорщика ОСОБА_1  виключено зі списків частини та усіх видів забезпечення з 15 березня 2017 року (а.с. 94).
26. Слідчим відділом Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області начальнику ВПС «Дольськ» направлено повідомлення від 4 березня 2017 року про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12017030140000066 за повідомленням, з якого виявлені обставини, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого   статтею 286 Кримінального кодексу України. 
27. З фабули повідомлення вбачається, що 3 березня 2017 року близько 19 год. позивач, керуючи автомобілем марки   «VOLKSWAGEN Golf»,   р.н. НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Свободи в смт Любешів Любешівського району Волинської області, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну та в момент виникнення небезпеки для руху не вжив негайних заходів до зменшення швидкості, аж до зупинки, транспортного засобу, після чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка рухалась у попутному напрямку. 
28. На підставі постанови слідчого СВ Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області від 23 березня 2017 року, в межах проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні від 4 березня 2017 року, внесеному в ЄРДР за № 12017030140000066, за фактом ДТП з участю ОСОБА_1 , 28 березня 2017 року проведено судово-медичну експертизу з приводу травм, отриманих громадянкою ОСОБА_2 , за результатами якої складено висновок експерта № 39 (а.с. 107-108). 
29. Відповідно до підсумків вказаного висновку при проведенні судово-медичної експертизи громадянки ОСОБА_2 будь-яких тілесних ушкоджень у вигляді синців, саден, ран, переломів, тощо та їх наслідків не виявлено. Діагнози на основі суб`єктивних даних (скарг хворої) при оцінці ступеня тяжкості не враховано, оскільки вони не підтверджені об`єктивними відомостями.
30. З наведених підстав постановою слідчого СВ Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області від 3 квітня 2017 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12017030140000066 від 4 березня 2017 року за фактом ДТП, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину, передбаченого   статтею 286 Кримінального кодексу України   (порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами) (а.с. 11).
31. Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 29 травня 2017 року, яка набрала законної сили 22 червня 2017 року, у справі № 162/321/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтями 122-4 (залишення місця дорожньо-транспортної пригоди), 124 (порушення   правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна), частиною четвертою статті 130 (керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції)   Кодексу України про адміністративні правопорушення   провадження у справі закрито на підставі пункту 1   статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення   за відсутністю події і складу вказаних адміністративних правопорушень. Вказане судове рішення набрало законної сили 22 червня 2017 року (а.с. 125, 126-127).
32. Винесення наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності прапорщика ОСОБА_1 у виді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю слугували підставою для звернення позивача до суду з позовом про його скасування.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА
Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ 
33. Кодекс адміністративного судочинства України від 6 липня 2005 року  № 2747-IV (ред. з 06.07.2005 до 15.12.2017).
33.1. Стаття 72.
Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 
34. Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу". 
34.1. пункт “е)” частина шоста статті 26.
Контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби через службову невідповідність.
34.2. пункт “е)” частина восьма статті 26. 
Під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці: через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків.
35. Закон України від 24 березня 1999 року № 551-XIV "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України".
35.1. Розділ І стаття 4. 
Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: Додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
35.2. Стаття 45.
У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
35.3. Статті 84, 86.
Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. 
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині). 
Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. 

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
А.          Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
36. Вирішуючи   питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.   
37. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі   статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
38. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).
Щодо суті касаційної скарги
39. Щодо посилань скаржника на порушення судами норм частини 1 статті 72 та частини 1 статті 90 КАС України та невірний висновок про недоведеність факту скоєння позивачем дисциплінарного проступку слід зазначити наступне.
Системний аналіз статті 26 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу", статей 45, 84, 86 Закону України від 24 березня 1999 року № 551-XIV "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" свідчить, що військовослужбовця може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності лише у випадку безспірного доведення його вини (вчиненні дисциплінарного проступку).
Оскільки під час розгляду цієї справи судами встановлено, що постановою слідчого СВ Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області від 3 квітня 2017 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину, передбаченого   статтею 286 Кримінального кодексу України   (порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами), а Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 29 травня 2017 року у справі № 162/321/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито на підставі пункту 1   статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення   за відсутністю події і складу вказаних адміністративних правопорушень, колегія суддів дійшла висновку, що судами правильно застосовано положення статті 72 КАС України.  
Додатково колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що предметом розгляду справи № 162/321/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  були порушення за статтями 122-4 (залишення місця дорожньо-транспортної пригоди), 124 (порушення   правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна), частиною четвертою статті 130 (керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції)   Кодексу України про адміністративні правопорушення   провадження у справі закрито на підставі пункту 1   статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення   за відсутністю події і складу вказаних адміністративних правопорушень. 
При цьому суд виходив з того, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що ОСОБА_1 допустив порушення правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, про які зазначено в статті 122-4 КУпАП.    
Тобто, правову оцінку діянням позивача за фактом ДТП, що мала місце 3 березня 2017 року було надано судом при вирішенні зазначеної вище справи про адміністративне правопорушення № 162/321/17.
Таким чином посилання скаржника в касаційній скарзі на вказані мотиви суд вважає необґрунтованими.    
40. Посилання скаржника на не врахування судами пояснень ОСОБА_1 , яким підтверджується факт скоєння дисциплінарного правопорушення, колегія суддів вважає неприйнятними та таким, що не відповідають дійсності, адже судами надавалася правова оцінка вказаним поясненням. Зокрема, суди вказали, що ті обставини є не доведеними і не підтвердженими жодними іншими належними доказами, а факт керування позивачем транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не підтверджений доказово.
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
Тому відхиляючи доводи касаційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1 визнав себе винним, чи вказав інші обставини стосовно ДТП, колегія суддів вважає вони зводяться до переоцінки доказів та надання переваги одних доказів над іншими.      
41. Встановивши, що оскаржувані накази прийняті відповідачами з порушенням вказаних вище норм права, адміністративні суди першої та апеляційної інстанції з дотриманням норм матеріального права, не порушуючи норми процесуального права,  дійшли обґрунтованих висновків про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
42. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі, якими доводи скаржника відхилено.
43. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд виходив з того, що всі зазначені доводи в позові та в заперечені були перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції, та їм було надано належну правову оцінку. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.
44. Відповідно до частин першої - третьої статті 242 КАС України   рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
45. Частиною першою статті 350   КАС України   передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
46. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
47. Слід зазначити, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду не наводить висновків, обов`язкових для врахування згідно з частинами   п`ятою і шостою статті   13 Закону «Про судоустрій і статус суддів», частиною другою статті 356 КАС України, оскільки у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися вказівка про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду.
48. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341,   343,   349, 350,   356,   359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1.          Касаційну скаргу Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України залишити без задоволення.
2.          Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                           Т.Г.Стрелець          

Судді                                                                                                                        О.В.Білоус

Н.А.Данилевич