Верховний
Суд

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року 
м. Київ

справа №  922/1334/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Корпусенка А.О.

за участю представників:
відповідача 1 - Левадного Р.С., діє на підставі довіреності від 12.022018 №105

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.08.2017 
(головуючий - Здоровко Л.М., судді - Камишева Л.М. , суддя  Шутенко І.А.)

за позовом Приватного підприємства "ВІКТОР І Я-2010"

до           1.Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, 
2.Приватного підприємства "Спутник"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Червонозаводський відділ державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області

про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:
1. Приватне підприємство "ВІКТОР І Я - 2010" (Далі - ПП ВІКТОР І Я - 2010", позивач) звернулось до місцевого господарського суду з позовною заявою, у якій просило зняти арешт з майна, яке належить Приватному підприємству "ВІКТОР І Я - 2010", а саме: термопластавтомат ДЕ 3330 Ф1, заводський номер №4063-14, 2014 року, зазначений у постанові "Про опис та його арешт" від 31.03.2017, реєстраційний №34694986, складений старшим державним виконавцем Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Бардіним І.С., в описі за №22. 

Короткий зміст позовних вимог  і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Позовні вимоги мотивовані тим, що частина описаного та арештованого державним виконавцем в нежитловому приміщенні за адресою: м. Харків,                     вул. Достоєвського, 16-А майна належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу №91 від 14.05.2015.

3. Рішенням господарського суду Харківської області від 17.05.2017 у задоволенні позову до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (відповідач 1) та Приватного підприємства "Спутник" (відповідач 2) відмовлено повністю.

4. Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що:
4.1.  позивач не надав господарському суду докази відповідності придбаного майна арештованому;
4.2. не надав доказів укладення будь-якого договору з жодним з відповідачів (суборенди, найму, позики тощо) та не навів будь-які інші законні підстави знаходження спірного майна у відповідачів; 
4.3. не надав на вимогу господарського суду витребувані документи, зокрема, належним чином засвідчені копії постанов ВДВС про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту;
4.4. не визначив зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, як того вимагає стаття 54 Господарського процесуального кодексу України. 
 
5. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.08.2017 апеляційну скаргу ПП  "ВІКТОР І Я - 2010" задоволено. 
5.1. Рішення господарського суду Харківської області від 17.05.2017 у справі №922/1334/17 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов ПП "ВІКТОР І Я - 2010" задоволено.
5.2. Знято арешт з майна, яке належить ПП "ВІКТОР І Я - 2010" (код ЄДРПОУ 37092888, 61052, м. Харків, пров. Лопанський, 9), а саме: термопластавтомат ДЕ 3330 Ф1, заводський номер №4063-14, 2014 року, який зазначений у постанові "Про опис та його арешт" від 31.03.2017, реєстраційний номер виконавчого провадження 34694986, складений старшим державним виконавцем Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Бардіним І.С., в описі за №22.

6. Постанова апеляційного господарського суду обґрунтована тим, що:
6.1 позивачем надані належні та допустимі докази придбання арештованого майна, виникнення та існування права власності позивача на це майно;
6.2. позивачем  надано господарському суду докази відповідності придбаного майна арештованому, оскільки рухоме майно, яке є предметом спору - термопластавтомат ДЕ 3330 Ф1 є річчю з індивідуальними ознаками, яку можна визначити за заводським номером №4063-14, тобто є незамінною;
6.3. висновок місцевого господарського суду стосовно ненадання позивачем на вимогу суду витребуваних документів, зокрема, належним чином засвідчених копій постанов ВДВС про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту, спростовано, з урахуванням положень ст. 7 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки, позивач не є стороною виконавчого провадження, в якому було складено постанову про опис та арешт майна боржника від 31.03.2017 та відповідно не отримував даних постанов; 
6.4. матеріалами справи підтверджується факт знаходження ПП "ВІКТОР І Я-2010" за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 16-А; 

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

7. 12.12.2017 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.08.2017 у справі №922/1334/17 в порядку статей 107, 109 Господарського процесуального кодексу України в редакції до 15.12.2017.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
8. Відповідач 1 у своїй касаційній скарзі просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.08.2017 та залишити в силі рішення господарського суду Харківської області від 17.05.2017. 
8.1. заявник касаційної скарги вважає, що:
8.1.1. позов подано до неналежної особи та вважає такою особою орган Державної виконавчої служби, до компетенції якої належить зняття арешту з майна; 
8.1.2. позовні вимоги, в порушення ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" містять лише вимогу про зняття арешту з майна та не містять вимог про визнання права власності за позивачем на арештоване майно;

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

9. У відзиві на касаційну скаргу відповідач 2 просить залишити оскаржувану постанову апеляційного господарського суду без змін, а касаційну скаргу відповідача 1 без задоволення та вважає, якщо право власності на нерухоме майно позивача, яке було описано та арештовано державним виконавцем, відповідачами не оспорюється та позивачем документально доведено, останній вправі звернутись із позовом лише з однією вимогою - зняття арешту з майна.

10. У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити оскаржувану постанову апеляційного господарського суду без змін, а касаційну скаргу відповідача 1 без задоволення та вважає, що доводи заявника касаційної скарги стосовно складу позовних вимог суперечать ст. 1 Господарського процесуального кодексу України , в редакції, що діяла до 15.12.2017, якою визначено право позивача самостійно визначати обсяг позовних вимог.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 

11. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі  Верховного Суду від 15.01.2018 призначено до розгляду касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області на рішення господарського суду Харківської області від 17.05.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.08.2017 у справі № 922/1334/17 на 
 21 лютого 2018 року о 12 год. 00 хв. у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6, в залі судових засідань № 330. 
11.1. Повідомлено учасників справи про право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу, в порядку ст. 295 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, у строк до 12 лютого 2018 року.

12. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з такого.

13. Відповідно ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

14. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

15. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами під час розгляду даної справи, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.09.2013 у справі №922/2065/13  стягнуто з Приватного підприємства "Спутник" (61102, м. Харків, вул. Достоєвського, 16-А) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області заборгованість з орендної плати у сумі 73 485, 77грн та пеню в сумі 23 626, 68грн; розірвано договір оренди №512-Н від 10.12.2001; ухвалено виселити Приватне підприємство "Спутник" з займаних нежитлових приміщень на 1 поверсі окремо розташованої будівлі, загальною площею 958, 7кв.м., розміщене за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 16-А та передати вказані нежитлові приміщення Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області.

16. Старшим державним виконавцем Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Бардіним І.С. 31.03.2017, на виконання наказу у справі №922/2065/13, виданого господарським судом Харківської області 19.09.2013, та інших виконавчих документів, про стягнення з ПП "Спутник" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області суми стягнення, описано та накладено арешт на майно, яке виявлено за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 16-А.

17. Про опис та накладення арешту на майно боржника, старшим державним виконавцем винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31.03.2017 по зведеному виконавчому провадженню №34694986.
16. У пункті 22 переліку описаного та арештованого майна вказаний термопласт ДЕ 3330 Ф1 №4063-14 без перевірки робочого стану.

18. Належність майна, зазначеного у пункті 22 постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31.03.2017, позивачеві, а не боржнику по зведеному виконавчому провадженню №34694986, стало підставою для звернення із даним позовом до місцевого господарського суду.

19. Під час апеляційного перегляду справи, в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, в редакції, що діяла до 15.12.2017, апеляційний господарський суд встановив, що: 
19.1. 14.05.2015 між ПП "ВІКТОР І Я-2010"  (покупцем) та ТОВ "Станкопласт" (продавцем) був укладений договір №91, за яким продавець продав термопластавтомат мод. ДЕ 3330-Ф1 (обладнання) зі складу ТОВ "Станкопласт" у м.  Хмельницький, а покупець зобов'язався замовити та оплатити вартість обладнання.
19.2. У специфікації №1 від 14.05.2015 до вказаного договору ПП "ВІКТОР І Я-2010" та ТОВ "Станкопласт" узгодили, що продавець передає покупцю термопластавтомат ДЕ 3330 Ф1 зав.№4063-14 в кількості однієї одиниці однією поставкою по ціні з ПДВ -  324 960, 00грн.
19.3. Згідно товарно-транспортної накладної БЗС №019372 від 10.07.2015, зазначене майно було доставлено позивачу та 16.07.2015 сторонами договору було складено акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг), з якого вбачається, що ТОВ "Станкопласт" були проведені пусконалагоджувальні роботи ТПА мод. ДЕ 3330-Ф1 по договору №91 від 14.05.2015.
19.4. Згідно видаткової накладної №РН-0000026 від 10.07.2015 та наявних у матеріалах справи копій банківських виписок з особового рахунку позивача, останній оплатив придбаний товар, а саме термопластавтомат ДЕ-3330Ф1, завод. номер №4063-14, 2014 року, з мікропроцесорною системою управління і гідронасосом CAPRONI.
19.5. ПП "Спутник" зазначає, що йому не належало та не належить на праві власності та користування описане та арештоване майно, що є предметом розгляду даної справи.

20. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

21. У ч. 1 ст. 334 Цивільного кодексу України визначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

22. Апеляційний господарський суд, при встановленні набуття  ПП "ВІКТОР І Я-2010" права власності на термопластавтомат ДЕ-3330Ф1, завод. номер №4063-14, 2014 року, послався на копії, з урахуванням огляду у судовому засіданні, оригіналів: договору купівлі-продажу №91 від 14.05.2015, товарно-транспортної накладної БЗС №019372 від 10.07.2015, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 16.07.2015, видаткової накладної №РН-0000026 від 10.07.2015, платіжних доручень та банківських виписок з особового рахунку позивача щодо оплати за придбане майно, а також технічного паспорту на майно.

23. Отже, апеляційний господарський суд правомірно відхилив доводи суду першої інстанції про недоведеність позивачем відповідності придбаного майна арештованому, оскільки встановив, що рухоме майно, яке є предметом спору - термопластавтомат ДЕ 3330 Ф1 є річчю з індивідуальними ознаками, яку можна визначити за заводським номером №4063-14, тобто є незамінною. Заводський номер №4063-14 зазначений у специфікації №1 до договору №91 від 14.05.2015 та акті здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 16.07.2015, а також зазначений у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31.03.2017.

24. Крім того, апеляційний господарський суд встановив, що опис та арешт майна боржника був здійснений старшим державним виконавцем Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Бардіним І.С. 31.03.2017 за адресою боржника - ПП "Спутник": м. Харків, вул. Достоєвського, 16-А.

25. Водночас, як встановив апеляційний господарський суд 20.12.2013 між позивачем (суборендатор) та ПП "Вікос-2011" (орендар) був укладений договір суборенди №20/12-13 виробничих будівель, за яким орендар передав позивачу в суборенду виробниче приміщення 1-го поверху, літ. "А-1", площею 958,7кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 16-А, на строк з 20.12.2013 по 20.12.2018 з наступною пролонгацією, що підтверджено копіями зазначеного договору суборенди та акту приймання-передачі від 20.12.2013.

26. Дані приміщення були передані в оренду ПП "Вікос-2011" за договором оренди від 15.08.2012, укладеного з ФОП Долінин, який станом на 2013 рік був власником цих приміщень.

27. ПП "Спутник" у поясненнях (вх.№8040) наданих суду другої інстанції зазначив, що дана адреса є лише юридичною адресою; нежитлові приміщення на вул. Достоєвського, 16-А м. Харкова не знаходяться у користуванні та володінні ПП "Спутник" на виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 10.09.2013 у справі №922/2065/13, яким вирішено питання  про розірвання договору оренди №512-Н від 10.12.2001, укладеного між РВ ФДМУ у Харківській області та ПП  "Спутник" та виселення ПП "Спутник" з нежитлових приміщень за вказаною адресою.

28. Апеляційний господарський суд встановив факт знаходження ПП "ВІКТОР І Я 2010" за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 16-А та вказав на те, що обставини законності перебування позивача за вказаною адресою або відсутність правових підстав для цього на обґрунтованість позовних вимог не впливає, оскільки захист права власності на майно у даній справі від цих обставин не залежить. 

29. Разом з тим, суд апеляційної інстанції правомірно спростував доводи суду першої інстанції стосовно ненадання позивачем на вимогу суду належним чином засвідченої копії постанови ВДВС про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту, з посиланням на приписи ст. 7 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки позивач не є стороною виконавчого провадження, в якому було складено постанову про опис та арешт майна боржника від 31.03.2017 та відповідно не отримував даних постанов.

30. Засвідчену копію постанови про опис та арешт майна від 31.03.2017 Червонозаводського ВДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області подано 18.07.2017 до апеляційного господарського суду ПП "Спутник" разом із клопотанням (вх.№7555) про долучення до матеріалів справи.

31. У ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено що, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

32. Колегія суддів вважає, що відповідачами у справах за цими позовами є стягувач і боржник, а справи підлягають розглядові за правилами господарського судочинства, якщо вони виникають у цивільних чи господарських правовідносинах і суб'єктний склад сторін у них відповідає вимогам статті 1 ГПК України, в редакції, що діяла до 15.12.2017. При цьому, орган Державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

33. Отже, висновок апеляційного господарського суду про подання даного позову до належної особи, з огляду на наведені норми, є правомірним.

34. Крім того, однією із підстав відмови у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції визначав відсутність позовної вимоги про визнання права власності на спірне майно. 

35. Проте, колегія суддів апеляційного господарського суду, встановивши на підставі  належних та допустимих доказів належність арештованого майна на підставі права власності позивачу та відсутність оспорювання або невизнання такого права, дійшла обґрунтованого висновку, що, у даному випадку, особа вправі звернутись до суду з позовом як про визнання права власності на майно, на яке накладено арешт і зняття з нього арешту, так і  з позовом лише про зняття з такого майна арешту. 

36. Вбачається, що аргументи, які викладені у касаційній скарзі позивача 1 стосовно неналежності відповідачів у даній справі та відсутність у позові вимоги про визнання права власності на спірне рухоме майно були предметом розгляду під час здійснення апеляційного перегляду та обґрунтовано відхилені апеляційним господарським судом.

37. У ст. 41 Конституції України, зокрема, визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним

38. Відповідно ч. 1 статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 

39. Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 

40. Оскільки позивач  довів у належний спосіб, що він є власником спірного майна,  апеляційний господарський суд дійшов правомірного висновку, що вимоги про зняття арешту із зазначеного майна ґрунтуються на законі, а правові підстави для задоволення позову, достатні. 

41. Наведені у касаційній скарзі аргументи не можуть бути підставою для скасування постанови суду другої інстанції та залишення в силі рішення місцевого господарського суду, відповідно до вимог ст. 311 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права.
42. Відповідно ст. 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
43. За таких обставин та з урахуванням меж розгляду справи в суді касаційної інстанції, в порядку ст. 300 Господарського процесуального кодексу України,   касаційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувана постанова Харківського апеляційного господарського суду від 09.08.2017 у справі №922/1334/17 підлягає залишенню без змін, як така, що прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права.
44. У зв'язку з відмовою в задоволенні касаційної скарги, згідно вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області.

Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 315-317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:

1.  Касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.08.2017 у справі №922/1334/17 залишити без задоволення.
2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.08.2017 у справі №922/1334/17 залишити без змін.

Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                               С.В. Жуков

Судді                                                                                                           В.В. Білоус

                                                                                                                           Н.Г. Ткаченко