ПОСТАНОВА
Іменем України

15 березня 2018 року 
Київ
справа №554/5558/16-а
адміністративне провадження №К/9901/7642/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Стрелець Т. Г.,
суддів: Білоуса О. В., Желтобрюх І. Л.,
розглянувши в письмовому провадженні в касаційній інстанції адміністративну справу № 554/5558/16-а                                                                                                      
за позовом ОСОБА_1 до Інспектор роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Полтаві рядового поліції Обідіна Роман Григорович, третя особа - Департамент патрульної поліції України, про визнання  протиправними дій і визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Октябрського районного суду м. Полтава (прийняту в складі головуючого судді - Савченка А. Г.) від 26 липня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду (прийняту в складі колегії суддів: головуючого - Курило Л. В., суддів: Русанової В. Б., Присяжнюк О. В.) від 1 листопада 2016 року, у с т а н о в и в :

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтава з позовом до Інспектор роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Полтаві рядового поліції Обідіна Роман Григорович, в якому просив:
1.1. Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти №2 батальйону УПП в м. Полтаві рядового поліції Обідіна Романа Григоровича від 1 липня 2016 року серії ПС №872142 про визнання ОСОБА_1 у скоєнні  адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, та  накладення стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн;
1.2. Визнати дії суб'єкта владних повноважень - інспектора роти №2 батальйону УПП в м. Полтаві, рядового поліції Обідіна Романа Григоровича стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КупАП  та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн протиправними;
1.3. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
2. В обґрунтування позову зазначав, що не погоджується з постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за проїзд на заборонний сигнал світлофора, передбачену частиною другою статті 122 КУпАП, оскільки не міг передбачити існування додаткової секції світлофора з незалежних від нього підстав, за  
2.1. Протиправні дії відповідача, на думку позивача, полягають у складанні постанови без протоколу про адміністративне правопорушення.
Короткий зміст рішення суду І інстанції
3. Октябрський районний суд м. Полтава постановою від 26 липня 2016 року в задоволені позову відмовив.
4. Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП,     а тому постанова     є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні. Свій висновок суд мотивував долученим до матеріалів справи відеозаписом події, яка мала місце 1 липня 2016 року. 
4.1. Додатково суд зазначив, що відповідач мав право складати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху без складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до положень статті 258 КУпАП  та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції", затвердженого Міністерством Внутрішніх Справ України від 6 листопада 2015 року № 1376. 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5. Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 1 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 26 липня 2016 року у цій справі - без змін.
6. Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції відповідають обставинам справи. Судом першої інстанції не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву
7. У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою до суду, яку 23 січня 2018 року передано до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
8. У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 26 липня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 1 листопада 2016 року у справі № 554/5558/16-а, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
9. Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.
II. АРГУМЕНТИ СТОРІН
А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (позивач у справі)
10. Посилаючись на статтю 258 КУпАП, скаржник вважає, що суди обох інстанцій дійшли помилкових висновків про необов'язковість складання протоколу про адміністративне правопорушення під час винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим позбавили його права на допомогу адвоката тощо. 
11. Додатково скаржник обґрунтовує скаргу посиланням на Рішення  Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року, № 5-рп/2015 "У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення".
IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
12. 1 липня 2016 року інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Полтаві рядовим поліції Обідіном Р. Г. винесено постанову серії ПС2 № 872142 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122  КУпАП,  із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. 
13. Винесення оскаржуваної постанови мотивовано тим, що позивач 1 липня  2017 року о 21:00 годині в м. Полтаві на перехресті вулиць     Європейська та Київське шосе, керуючи транспортним засобом NISSAN PATROL, д.н.з ВІ2065СЕ,     здійснив     рух у напрямку вказаному стрілкою при вимкненому сигналі додаткової секції світлофору, чим порушив     п.п. 8.7.3     "з"     Правил дорожнього руху, затверджених  постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.
14. В суді першої інстанції інспектор Обідін Р. Г. та свідок ОСОБА_4 - інспектор патрульної поліції, який спільно з відповідачем виявив порушення ПДР, дали показання стосовно того, що позивач, рухаючись по вулиці Київське шосе у м. Полтаві в напрямку вулиці Європейська, здійснив поворот на заборонений сигнал світлофора. Після зупинки автомобіля, позивач вказував на несуттєві порушення та можливість обмежитись попередженням, проте в подальшому заперечував факт вчинення порушення з підстав, що із-за темної пори доби не побачив додаткову секцію і стрілку на головному світлофорі, яка вказує напрямок руху «прямо», у зв'язку з чим здійснив поворот ліворуч.     
15. Пояснення названих осіб знайшло своє підтвердження в ході перегляду в суді відеозапису зупинення порушника.
16. Винесення постанови про адміністративне правопорушення слугували підставою для звернення позивача до суду з позовом про її скасування.
IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА
Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ 
17. Закон України від 30 червня 1993 року, № 3353-XII "Про дорожній рух".
17.1. Стаття 14. Учасники дорожнього руху
Учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
18. Закон України від 2 липня 2015 року, № 580-VIII "Про Національну поліцію".
18.1. Стаття 31. Превентивні поліцейські заходи
Поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
18.2. Стаття 40. Застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису
Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
19. Кодекс України про адміністративні правопорушення від 7 грудня 1984,  № 8073-X " (в редакції на час виникнення спірних правовідносин)
19.1. Стаття 251. Докази 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
19.1. Стаття 251.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
15.2. Стаття 258. Випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається 
Протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. 
Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. 
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. 
Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. 
16. Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
16.1.  РЕГУЛЮВАННЯ ДОРОЖНЬОГО РУХУ. 8.
Пункт 8.1. Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. 
Пункт 8.7. Світлофори (додаток 3) призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні.
Пункт  8.7.3. Сигнали світлофора мають такі значення:
8.7.3. Сигнали світлофора мають такі значення, зокрема, "з)" вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).
17. Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затверджена Наказом Міністерством Внутрішніх Справ від 7 листопада 2015 року, № 1395. 
17.1. У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
18. Вирішуючи  питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.   
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що відповідно до пункту 14 Розділу VII ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Кодексу адміністративного судочинства України (ред. з 15.12.2017) судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності, з урахуванням вказаного ця справа підлягає розгляду у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду.
19. Перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі  статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
20. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).
Щодо суті касаційної скарги
21. Посилання скаржника на неправильне застосування судами статті 258 КУпАП з підстав того, що під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення відповідач зобов'язаний був скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, колегія суддів вважає достатньо необґрунтованими, враховуючи наступне.
Аналіз положень частин першої - третьої статті 258 КУпАП дозволяє дійти висновку, що їх дія поширюється:
1) на правопорушення, визначені в частині першій цієї статті;
2) у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
3) на випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
Частина друга статті 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно на ці правовідносини поширюється положення частини четвертої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Таким чином  під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, в тому числі, передбаченого статтею 122 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов'язок складати протокол про адміністративне правопорушення.
22. Додатково колегія суддів зазначає, що скаржником неправильно розуміються поняття "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення" з посиланням на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року, № 5-рп/2015 "У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення", оскільки словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Тоді як поняття "на місці вчинення правопорушення", визначене у статті 258 КУпАП, тлумачиться Судом не на користь позивача.
23.  Окрім того колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу позивача, що  Рішення Конституційного Суду України, на яке посилається позивач,  приймалось до внесення змін у статтю 258 КУпАП.
24. Враховуючи наведене та беручи до уваги встановлене судами порушення позивачем п.п. 8.7.3     "з"     Правил дорожнього руху, колегія суддів дійшла висновку, що посилання скаржника в касаційній скарзі на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими, а висновки судів першої та апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови в позові правильними.
Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
25. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі, якими доводи скаржника відхилено.
26. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд виходив з того, що всі доводи позивача були перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції, їм було надано належну правову оцінку. Жодних підстав для скасування рішень судів в касаційній скарзі не зазначено.
27. Відповідно до частин першої - третьої статті 242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
28. Частиною першою статті 350  КАС України  передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
29. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
30. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341,  345,  349, 350,  356,  359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2.          Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 26 липня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 1 листопада 2016 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т.Г.Стрелець          

Судді                                                                                                                        О.В.Білоус

                                                                                                      І.Л.Желтобрюх