Верховний
Суд

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року 
м. Київ

справа №  918/92/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, Баранець О.М., Вронська Г.О.

за участю секретаря:  Натаріної О.О.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4,

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду
(головуючий - Маціщук А.В., судді: Гулова А.Г., Петухов М.Г.)
від 19.07.2017

у справі № 918/92/17
за позовом ОСОБА_4
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ют-Агро-Зерно"
про визнання недійсними рішень загальних зборів, 

за участю представників сторін: 
від позивача - ОСОБА_5;
від відповідача - Юхно К.О.;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ют-Агро Зерно" (далі - ТОВ "Ют-Агро Зерно") про:

- визнання недійсним та скасування рішення зборів учасників ТОВ "Ют-Агро Зерно", оформлене протоколом № 6 від 24.11.2016, яким було збільшено статутний капітал товариства, перерозподілено частки учасників у статутному капіталі та затверджено нову редакцію статуту; 

- визнання недійсним та скасування рішення зборів учасників ТОВ "Ют-Агро Зерно", оформлено протоколом № 5 від 17.10.2016, яким було змінено процедуру збільшення статутного капіталу ТОВ "Ют-Агро Зерно".

Позовні вимоги мотивовані тим, що загальні збори учасників фактично не проводились; не дотримана процедура проведення зборів шляхом опитування; порушено вимоги діючого законодавства при прийнятті оспорюваних рішень, а саме: стаття 167 Господарського кодексу України, частина 2 статті 25, стаття 51, частина 5 статті 60, 61 Закону України "Про господарські товариства".

При цьому ОСОБА_4 посилається на такі обставини:

- згідно з п. 7.1.5 статуту товариства загальні збори учасників вирішують питання, як правило, на своїх засіданнях. Також допускається прийняття рішення методом опитування. У цьому разі проект рішення або питання для голосування надсилається учасникам, які повинні у письмовій формі сповістити щодо нього свою думку на протязі 20 днів з моменту одержання повідомлення. Протягом 10 днів з дня з моменту одержання повідомлення від останнього учасника голосування всі вони повинні бути проінформовані головою товариства про прийняте рішення. Таке рішення має бути зафіксоване протоколом, до якого додаються повідомлення учасників товариства. При цьому позивач вказує, що наведений пункт статуту не містить конкретики, ним не визначено, в яких саме випадках допускається прийняття рішення шляхом опитування, отже, на його думку, цей пункт статуту суперечить вимогам частини 5 статті 60 Закону України "Про господарські товариства" і не може застосовуватись для прийняття рішень загальними зборами;

- протокол № 6 від 24.11.2016 та протокол № 5 від 17.10.2016 підписані ОСОБА_7, який в документах зазначений як Голова зборів, проте такої посади ні п.7.1.3 статуту, ні частиною 2 статті 25 Закону України "Про господарські товариства" не передбачено, і відповідно згадана особа не мала повноважень підписувати протокол. ОСОБА_7 не є засновником (учасником) товариства, а тому не вправі був брати участь в проведенні зборів, тим більше - складати документи щодо порядку денного зборів. При цьому ОСОБА_4 зазначає про те, що 06.09.2016 господарським судом Рівненської області було прийнято рішення, яким визнано недійсним рішення зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Імені Шевченка", оформлене протоколом № 2/2016 від 03.06.2016. Недійсність вказаного рішення впливає на те, що всі рішення загальних зборів учасників ТОВ    "Ют-Агро Зерно", які змістовно пов'язані із рішенням № 2/2016 від 03.06.2016, не створюють юридичних наслідків;

- ОСОБА_4 не був запрошений на збори у визначеному законом порядку і не був ознайомлений з документами, внесеними до порядку денного;

- пункт 3 рішення зборів від 24.11.2016 суперечить статті 51 Закону України "Про господарські товариства", яка передбачає, що зміни вартості майна, внесеного як вклад, та додаткові внески учасників не впливають на розмір їх частки у статутному капіталі, вказаної в установчих документах товариства, якщо інше не передбачено установчими документами;

- штучно збільшивши свою частку в майні, громадянин ОСОБА_8, зменшив частку позивача в цьому ж майні, що свідчить про порушення його корпоративних прав.

Таким чином, предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога ОСОБА_4 до ТОВ "Ют-Агро Зерно" про визнання недійсним та скасування рішення зборів учасників ТОВ"Ют-Агро Зерно", оформленого протоколом №    6 від 24.11.2016; визнання недійсним та скасування рішення зборів учасників ТОВ   "Ют-Агро Зерно", оформленого протоколом № 5 від 17.10.2016.

Підставами позову визначено порушення процедури прийняття оскаржуваних рішень загальних зборів та порушення корпоративних прав ОСОБА_4.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 22.03.2017 позов задоволено. Суд визнав недійсним рішення зборів учасників ТОВ "Ют-Агро Зерно", оформлене протоколом № 5 від 17 жовтня 2016 року, а також рішення зборів учасників ТОВ "Ют-Агро Зерно", оформлене протоколом № 6 від 24 листопада 2016 року. При цьому місцевим господарським судом встановлено такі обставини:

- відповідно до пункту 1.3.2 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Імені Шевченка" (нова назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮТ-Агро Зерно"), ОСОБА_4 є засновником товариства і володіє часткою, що становить 34 % статутного капіталу;

- ТОВ "ЮТ-Агро Зерно" провело загальні збори учасників методом опитування та прийняло рішення № 5 від 17.10.2016, такого змісту: 
1. Головою зборів обрати ОСОБА_7, секретарем - обрати ОСОБА_8. 
2. Ознайомившись з договором дарування від 07.09.2016, вирішили погодити договір дарування від 07.09.2016 (посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сохацькою О.В.), відповідно до якого ОСОБА_8 7,38 % своєї частки в статутному капіталі ТОВ "ЮТ-Агро Зерно" дарує ОСОБА_12, яка набуває право власності на частку в статутному капіталі товариства в розмірі 5 % і становить 500 грн, та включити до складу учасників товариства ОСОБА_12 із часткою в статутному капіталі товариства, що становить 500 грн. 
3. У зв'язку із включенням нового учасника товариства в порядку дарування частини частки статутного капіталу товариства, вирішили перерозподілити частки учасників у статутному капіталі таким чином: ОСОБА_4 частка в статутному капіталі в грн - 3 400 грн. 00 коп., частка в статутному капіталі в % - 34 %; ОСОБА_12 частка в статутному капіталі в грн - 500 грн. 00 коп., частка в статутному капіталі в % - 5 %; ОСОБА_8 частка в статутному капіталі в грн - 6 100 грн. 00 коп., частка в статутному капіталі в % - 61 %. 
4. У зв'язку з необхідністю врегулювання процедури збільшення статутного капіталу товариства, вирішено викласти п.5.9 статуту ТОВ "ЮТ-Агро Зерно" в такій редакції: 5.9. Внесення (прийняття на себе зобов'язань про внесення) учасниками вкладів, розмір яких перевищує розмір, обумовлений статутним капіталом, заявленим на момент державної реєстрації товариства, супроводжується: збільшенням статутного капіталу, перерозподілом часток учасників (у відповідності до розміру внесених (прийнятих на себе зобов'язань про внесення) вкладів, розмір яких перевищує розмір, обумовлений статутним капіталом, заявленим на момент державної реєстрації товариства); внесенням відповідних змін до установчих документів (статуту) товариства;

- ТОВ "ЮТ-Агро Зерно" також провело загальні збори учасників методом опитування та прийняло рішення, оформлене протоколом № 6 від 24.11.2016: 
1. Головою зборів обрати ОСОБА_7, секретарем зборів обрати ОСОБА_8. 
2. За результатами розгляду заяви учасника товариства ОСОБА_8 вирішили: 
2.1 Збільшити статутний капітал ТОВ "ЮТ-Агро Зерно" на 1 000 000, 00 (один мільйон) грн. Шляхом внесення учасником товариства ОСОБА_8 вкладу грошовими коштами в сумі 1 000 000, 00 (один мільйон) грн. протягом одного року з моменту прийняття даного рішення.
2.2 Затвердити статутний капітал ТОВ "ЮТ-Агро Зерно" в розмірі 1 010 000, 00 (один мільйон десять тисяч) грн. 
3. У зв'язку із збільшенням статутного капіталу товариства шляхом внесення учасником товариства вкладу, розмір якого перевищує розмір, обумовлений статутним капіталом, заявленим на момент державної реєстрації товариства, куруючись п. 5.9 статуту товариства, вирішили перерозподілити частки учасників у статутному капіталі наступним чином: ОСОБА_4 частка в статутному капіталі в грн - 3 400 грн. 00 коп., частка в статутному капіталі в % - 0,34 %; ОСОБА_12 частка в статутному капіталі в грн - 500 грн. 00 коп., частка в статутному капіталі в % - 0,05 %; ОСОБА_8 частка в статутному капіталі в грн - 1 006 100 грн. 00 коп., частка в статутному капіталі в % - 99,61 %. 4. Затвердити нову редакцію статуту ТОВ "ЮТ- Агро Зерно".

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з такого:

- на підставі аналізу п. 7.1.5 статуту суд встановив, що необхідною умовою для прийняття рішень методом опитування є зазначення в установчих документах товариства виключного переліку питань (випадків), коли застосування цього методу є можливим. Такий перелік питань та випадків установчим документом відповідача (статутом) не передбачений. Вказаний пункт статуту не містить конкретних норм, в яких саме випадках допускається прийняття рішення шляхом опитування. Тому цей пункт установчого документу суперечить вимогам ч.5 ст. 60 Закону України "Про господарські товариства", та не може застосовуватись для прийняття рішень загальними зборами;

- учасника ТОВ "ЮТ-Агро Зерно" ОСОБА_4 не було у встановленому статутом товариства та Законом України "Про господарські товариства" способом повідомлено про скликання загальних зборів учасників товариства, які відбулися 17.10.2016 та 24.11.2016.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 апеляційну скаргу ТОВ "ЮТ-Агро Зерно" задоволено, рішення Господарського суду Рівненської області від 22.03.2017 скасовано, прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову. При цьому судом апеляційної інстанції було встановлено такі обставини справи:

- загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Імені Шевченка" 23.04.2014, згідно з протоколом № 01/14, затверджено статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Імені Шевченка", зареєстрований в подальшому 12.06.2014. Відповідно до п.п. 1.3.2, 5.4 статуту, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 13.05.2014 засновниками та учасниками товариства є: 
ОСОБА_4, розмір внеску якого до статутного капіталу 3 400, 00 грн - 34 %; 
ОСОБА_8 - розмір внеску до статутного капіталу 6 000, 00 грн - 66 %;

- пунктом 5.10. статуту визначено порядок оцінки вкладів: 
вартість внесеного до статутного капіталу майна, а також грошова оцінка інших прав, внесених за рахунок вкладів до статутного капіталу, визначається спільним рішенням учасників;
відповідно до пункту 5.9. внесення (прийняття на себе зобов'язань про внесення) учасниками вкладів, розмір яких перевищує розмір обумовлений статутним капіталом, заявленим на момент державної реєстрації товариства, супроводжується збільшенням статутного капіталу та внесенням відповідних змін до установчих документів (статуту) товариства;

- згідно з пунктом 6.7. статуту учасник товариства має право відступити свою частку (частину частки) у статутному капіталі одному або кільком учасникам товариства. Учасник товариства може зі згоди інших учасників відступити свою частку (частину частки) також і третім особам. У пункті 6.8 визначено, що при передачі частки (частини частки) відбувається одночасний перехід до іншої особи прав і обов'язків, що належать учаснику, який поступається нею повністю або частково;

- у пунктах 6.10-6.12 статуту передбачено, що учасник, який бажає передати свою частку, повинен подати письмове повідомлення про свій намір іншим учасникам. Повідомлення повинно містити всі умови, на яких передається частка, включаючи ціну операції, валюту платежу і порядок оплати. У випадку, якщо інші учасники товариства бажають придбати запропоновану частку, вони можуть скористатись своїм правом на переважне придбання частки пропорційно до розмірів своїх часток . Купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонуються для продажу третім особам. Якщо учасники товариства не скористались своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленою домовленістю між його учасниками, частка (її частина) може бути відчужена третій стороні. Учасник, що бажає передати свою частку, пред'являє іншим учасникам список потенційних покупців цієї частки із зазначенням повного імені (назви) і адреси кожного вказаного покупця. Учасник, що бажає передати свою частку, не має права передавати її на змінених умовах без належного звертання до процедури, передбаченої даним розділом статуту;

- відповідно до розділу 7 статуту вищим органом управління товариством є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників або їх представників. Загальні збори учасників мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі тих, що передані до компетенції виконавчого органу;

- згідно з пунктом 7.1.1. статуту учасники володіють кількістю голосів, пропорційною розмірам їх внесків до статутного капіталу;

- відповідно до пункту 7.1.5 статуту загальні збори учасників вирішують питання, як правило, на своїх засіданнях. Також допускається прийняття рішення методом опитування. У цьому разі проект рішення або питання для голосування надсилається учасникам, які повинні у письмовій формі сповістити щодо нього свою думку на протязі 20 днів з моменту одержання повідомлення. Протягом 10 днів з дня одержання повідомлення від останнього учасника голосування всі вони повинні бути проінформовані Головою товариства про прийняте рішення. Таке рішення має бути зафіксоване протоколом, до якого додаються повідомлення учасників товариства;

- згідно з рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ім. Шевченка" № 3 від 27.06.2016 назву товариства змінено на товариство з обмеженою відповідальністю "ЮТ-Агро Зерно";

- 13.09.2016 учасникам ТОВ "ЮТ-Агро Зерно" для прийняття рішення методом опитування надіслано проект протоколу загальних зборів учасників товариства № 5 з проектами рішень та додатками, а саме: 
повідомлення про прийняття рішення шляхом опитування учасників ТОВ "ЮТ-Агро Зерно" - проект нової редакції статуту товариства; 
копія договору дарування від 07.09.2016;

- ОСОБА_4 16.09.2016 отримав проект протоколу загальних зборів учасників ТОВ "ЮТ-Агро Зерно" № 5 з додатками, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення;

- станом на 17.10.2016 учасник ОСОБА_4 не надіслав ТОВ "ЮТ-Агро Зерно" жодних заперечень щодо запропонованих проектів рішень;

- 17.10.2016 відбулись загальні збори методом опитування учасників ТОВ "ЮТ-Агро Зерно", оформлені протоколом № 5 загальних зборів учасників ТОВ "ЮТ-Агро Зерно", де зазначено, що рішення приймались шляхом опитування в порядку п.7.1.5. статуту, і ОСОБА_4 участі в голосуванні не взяв;

- відповідно до протоколу № 5 від 17.10.2016 на зборах ТОВ "ЮТ - Агро Зерно" були присутні ОСОБА_12 та ОСОБА_7, секретарем зборів був обраний учасник ОСОБА_8;

- ОСОБА_7 є представником учасника товариства ОСОБА_12 на підставі нотаріально посвідченої довіреності НАТ № 437674 від 11.03.2016, яка дійсна до 11.03.2019 та представником ОСОБА_8 на підставі нотаріально посвідченої довіреності НАІ № 957447 від 21.06.2016, яка є дійсною до 21.06.2017. За змістом зазначених довіреностей ОСОБА_7 надано право, зокрема, представляти інтереси довірителів як учасника/засновника з правом брати участь в зборах та голосувати з усіх питань, що потребують участі як учасника/засновника, в тому числі вирішення майнових питань, питань управління, питань прийняття до складу, виключення тощо - з усіх питань, вирішення яких представником учасника прямо не заборонено діючим законодавством;

- 21.10.2016 учасникам ТОВ "ЮТ-Агро Зерно" надіслано лист з копією протоколу № 5 загальних зборів учасників товариства від 17.10.2016. ОСОБА_4 отримав даний лист з додатком до нього, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення;

- 24.10.2016 учасникам ТОВ "ЮТ-Агро Зерно" для прийняття рішення методом опитування надіслано проект протоколу загальних зборів учасників товариства № 6 з додатками, а саме: 
повідомлення про прийняття рішення шляхом опитування учасників ТОВ "ЮТ-Агро Зерно"; 
проект нової редакції статуту товариства; 
копія заяви учасника товариства ОСОБА_8 від 20.10.2016 про збільшення статутного капіталу від 20.10.2016;

- про те, що ОСОБА_4 направлено саме такий пакет проектів, в тому числі - проект нової редакції статуту товариства, підтверджено описом вкладення у цінний лист зі штемпелем поштового відділення Рівне-1 про відправлення 24.10.2016;

- ОСОБА_4 27.10.2016 отримав проект протоколу загальних зборів учасників ТОВ "ЮТ-Агро Зерно" № 6 з додатками, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Такі поштові документи суд апеляційної інстанції вважав належними та допустимими доказами направлення та одержання цінного листа з відповідними проектами відповідно до статей 33-34 Господарського процесуального кодексу України;

- станом на 16.11.2016 та на час проведення зборів ОСОБА_4 заперечень щодо проведення зборів шляхом опитування чи заперечень щодо проектів рішень товариству не надав;

- 24.11.2016 відбулись загальні збори методом опитування учасників ТОВ "ЮТ-Агро Зерно", оформлені протоколом № 6 загальних зборів учасників ТОВ "ЮТ-Агро Зерно", де зазначено, що рішення прийнято шляхом опитування в порядку п.7.1.5. статуту;

- з протоколу № 6 загальних зборів учасників ТОВ "ЮТ - Агро Зерно" вбачається, що головою зборів обрано ОСОБА_7 і секретарем зборів - ОСОБА_8;

- у протоколі № 6 від 24.11.2016 зазначено, що ОСОБА_4 участі в голосуванні не взяв і рішення прийняті більшістю голосів 66%;

- 02.12.2016 учасникам ТОВ "ЮТ-Агро Зерно" надіслано лист з копією протоколу № 6 загальних зборів учасників товариства від 24.11.2016. ОСОБА_4 отримав даний лист з додатком до нього, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

З врахуванням встановлених фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого господарського суду та приймаючи нове про відмову в задоволенні позову, виходив з такого:

- прийняття рішення методом опитування передбачено у п.7.1.5 статуту, і оскільки можливість проведення загальних зборів в такий спосіб визначена в установчих документах відповідача - статуті, який прийнятий/затверджений загальними зборами, тому іншої згоди учасника товариства (ніж дотримуватись положень статуту, прийнятого загальними зборами) ні статут, ні норми ст.60 Закону України "Про господарські товариства" не вимагають. Отже, висновок суду першої інстанції про те, що ТОВ "ЮТ-Агро Зерно" не мало права приймати будь-які рішення методом опитування, оскільки ОСОБА_4 як учасник вказаного товариства не надав згоди на такий порядок прийняття рішень, - не відповідає положенням статуту товариства і не ґрунтується на нормах чинного законодавства; 

- у п.7.1 та п.п.7.1.2 статуту визначено, що загальні збори мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, тоді як опитування - є методом/порядком, в який приймають рішення учасники товариства (а не іншим органом товариства, компетенція якого потребує дослідження), і статут не містить будь-яких застережень/обмежень компетенції зборів у зв'язку з процедурою опитування; 

- висновок суду першої інстанції про те, що необхідною умовою для прийняття рішень методом опитування є зазначення в установчих документах товариства виключного переліку питань (випадків), коли застосування цього методу є можливим, суд апеляційної інстанції вважав помилковим, таким, що не відповідає нормам ст.60 Закону України "Про господарські товариства" та положенням статуту товариства відповідача;

- 17.10.2016 і 24.11.2016 рішення методом опитування прийняті відповідно до установчих документів товариства;

- заперечення позивача про неодержання ним проекту статуту до протоколу зборів № 6 судом апеляційної інстанції оцінено критично, оскільки підтверджений поштою опис вкладення у цінний лист містить відомості про направлення проекту статуту разом з іншими додатками, і позивач не заперечує одержання інших додатків. Разом з тим позивач, добросовісно користуючись корпоративними правами, міг скористатись правом на ознайомлення із документами, внесеними до порядку денного;

- дії ОСОБА_8 щодо дарування частини частки в статутному капіталі ОСОБА_12 не суперечать статуту товариства та нормам ст.ст.52-53 Закону України "Про господарські товариства" і ст.147 ЦК України, оскільки статутом відчуження учасником товариства частки (частини частки) третім особам не заборонено, і відчуження відбулось шляхом дарування, тоді як інші учасники товариства користуються переважним правом лише на купівлю частки іншого учасника;

- ОСОБА_7 мав необхідні повноваження на представництво корпоративних прав на підставі нотаріально посвідчених довіреностей, відповідно до яких йому надано право, зокрема, брати участь в зборах, голосування з усіх питань. Чинне законодавство не забороняє у зв'язку з таким представництвом обирати представника учасника головою чи секретарем загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю; встановлене обмеження лише щодо обрання головою загальних зборів учасників директора товариства;

- та обставина, що в протоколах від 17.10.2016 та 24.11.2016 не зазначено про участь ОСОБА_7 як представника учасника на підставі довіреності із відповідними повноваженнями, - є формальним недоліком, який на думку суду апеляційної інстанції, не впливає на прийняття відповідних рішень за відсутності інших порушень порядку скликання і проведення зборів та враховуючи, що рішення прийняті більшістю голосів присутніх учасників - 66% голосів ОСОБА_8 на зборах 17.10.2016 та 66% ОСОБА_8 і ОСОБА_12 на зборах 24.11.2016;

- при прийнятті оспорюваних рішень ТОВ "ЮТ-Агро Зерно" не було допущено порушень порядку скликання і проведення зборів, з якими закон пов'язує визнання недійсними прийнятих на них рішень, - учасники своєчасно повідомленні про збори методом опитування в порядку, визначеному статутом; рішення прийняті за наявного кворуму та більшістю голосів, як це передбачено установчими документами товариства; рішення прийняті з питань порядку денного, які попередньо доведені до відома учасників товариства, в т.ч. позивача; прийняті рішення віднесені до компетенції зборів як вищого органу управління товариства. Тому відсутні підстави для задоволення позову про визнання недійсними таких рішень.

Не погоджуючись з постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 19.07.2017, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення Господарського суду Рівненської області від 22.03.2017.

Узагальнені доводи ОСОБА_4, викладені у касаційній скарзі:

- суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що оспорювані позивачем рішення загальних зборів учасників незаконно прийняті методом опитування та з порушенням встановленого порядку їх проведення. При цьому скаржник посилається на практику Вищого господарського суду України, зокрема постанову суду касаційної інстанції від 01.10.2009 у справі № 18/165, від 11.12.2013 у справі № 910/9526/13, в яких зазначено, що проведення загальних зборів виключно методом опитування чинним законодавством не передбачено. ОСОБА_4, як учасник товариства не надав згоду на такий порядок прийняття рішення. На підтвердження своєї позиції скаржником наведено також висновки Вищого господарського суду України, викладені у постанові від 08.06.2010 у справі № 24/128/09-15/48/09 та від 12.11.2008 у справі № 15/24;

- місцевим господарським судом було правильно встановлено, що ОСОБА_4, як учасника товариства не було у встановлені законом та статутом порядку і спосіб повідомлено про скликання загальних зборів, окрім того, не відповідають дійсності і твердження суду апеляційної інстанції, що скаржник отримав проект нової редакції статуту;

- ОСОБА_7 не був учасником товариства, а тому не був вправі бути головою зборів учасників, посилання суду апеляційної інстанції на те, що вказана особа була присутньою на зборах згідно довіреностей від ОСОБА_12 і ОСОБА_8 є незаконними, так як в обох оспорюваних протоколах він зазначається не як представник, а як присутній;

- ОСОБА_8 здійснив відчуження належної йому частки без попереднього повідомлення ОСОБА_4 як учасника про таке відступлення, хоча він мав переважне право на придбання цієї частки;

- висновки суду апеляційної інстанції щодо дотримання відповідачем норм законодавства при прийнятті оскаржуваних рішень є незаконними;

- скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції статей 15, 16, 43, 100, 116 Цивільного кодексу України, статей 20, 167 Господарського кодексу України статей 25, 43, 60, 61 Закону України "Про господарські товариства".

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи:

ТОВ "ЮТ-Агро Зерно" у відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_4 просить відмовити в її задоволенні, а постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 - залишити без змін. При цьому відзив ґрунтується на таких доводах:

- скаржником не наведено суті порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального або процесуального права;

- відсутність вичерпного переліку питань які можуть бути прийняті шляхом письмового опитування не можуть бути підставою для визнання рішення зборів, яке прийняте таким чином, недійсним, з огляду на те, що загальними зборами учасників товариства затверджено установчий документ таким чином, щоб всі питання, які входять до компетенції вищого органу управління могли прийматися шляхом опитування, тим самим не створюючи перешкод в управлінні товариством, що не суперечить вимогам чинного законодавства;

- висновок суду першої інстанції про те, що ТОВ "ЮТ-Агро Зерно" не мало права приймати будь-які рішення методом опитування, оскільки ОСОБА_4 як учасник вказаного товариства не надав згоди на такий порядок прийняття рішень, не відповідає положенням статуту і не ґрунтується на нормах чинного законодавства. Основною умовою прийняття рішень методом опитування є дотримання кворуму, а не згода всіх учасників;

- щодо участі ОСОБА_7 у загальних зборах товариства, то чинним законодавством України не передбачено, що голова та секретар загальних зборів учасників товариства мають бути обрані виключно зі складу учасників товариства, а лише встановлено обмеження, що директор не може бути одночасно головою загальних зборів учасників товариства;

- суд першої інстанції безпідставно дав оцінку поясненням позивача щодо незаконного включення нового учасника на підставі договору дарування, оскільки у позовній заяві ОСОБА_4 просив визнати недійсними рішення загальних зборів лише в частині, та не оспорював рішення щодо погодження договору дарування частки в статутному капіталі. Про таку обставину позивач зазначив лише у додаткових поясненнях, чим відповідно змінив предмет та підстави позову;

- при прийнятті оскаржуваних рішень не було допущено порядку скликання і проведення зборів, з якими закон пов'язує визнання недійсними прийнятих на них рішень, учасники своєчасно були повідомлені про збори методом опитування в порядку визначеному статутом; рішення прийняті за наявності кворуму більшістю голосів, як це передбачено установчими документами товариства; рішення прийняті з питань порядку денного, які попередньо доведені до відома учасників товариства, в тому числі позивача; прийняті рішення віднесені до компетенції зборів як вищого орган управління товариством; Рівненський апеляційний господарський суд, приймаючи постанову від 19.07.2017 всебічно та об'єктивно дослідив всі наявні докази у справі, надав вірну правову оцінку всім обставинам у справі та з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права прийняв законне та обґрунтоване рішення у справі.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 07.11.2017 ОСОБА_4 відновлено пропущений строк подання касаційної скарги на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.07.2017, касаційну скаргу прийнято до касаційного провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 29.11.2017 розгляд справи відкладено, задоволено клопотання ОСОБА_4 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Рівненської області.

На підставі підпункту 6 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, за розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України № 38-р від 15.12.2017 вказана касаційна скарга разом зі справою №918/92/17 передана до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 02.01.2018 касаційну скаргу ОСОБА_4 призначено до розгляду на 23.01.2018 в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

ТОВ "Ют-Агро-Зерно" до винесення ухвали про прийняття касаційної скарги ОСОБА_4 до касаційного провадження до Вищого господарського суду України було подано клопотання про неприйняття до розгляду та повернення касаційної скарги від 26.10.2017 мотивоване таким: 1) відсутністю обґрунтувань та посилань в касаційній скарзі щодо поважності причин пропуску подання касаційної скарги; 2) неналежністю та недопустимістю доданого скаржником документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі; 3) неналежністю вимог касаційної скарги та відсутністю права в суду касаційної інстанції розглядати вимоги скаржника, що не відносяться до його компетенції. Окрім того, ТОВ "Ют-Агро-Зерно" було подано доповнення до клопотання від 26.10.2017, в яких товариство зазначило також про те, що у касаційній скарзі ОСОБА_4 не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, а тому вона підлягала поверненню на підставі пунктів 4, 5 та 6 частини першої статті 111^3 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень підпункту 4 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, касаційні скарги (подання) на судові рішення у господарських справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

З врахуванням викладеного, оскільки Верховний Суд у випадках, передбачених наведеною нормою, не наділений повноваженнями щодо повторного вирішення питання про прийняття справи до провадження після винесення відповідної ухвали Вищим господарським судом України, а лише здійснює розгляд у такій справі спочатку, то доводи ТОВ "Ют-Агро-Зерно", наведені у клопотанні про неприйняття до розгляду та повернення касаційної скарги, доповненнях до зазначеного клопотання, колегією суддів не розглядаються.

Ухвалами Верховного Суду від 23.01.2018 та 06.02.2018 у розгляді касаційної скарги ОСОБА_4 на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 оголошувалась перерва.

ТОВ "Ют-Агро-Зерно" також було подано додаткові пояснення, в яких товариство підтримало свої доводи, наведені у відзиві на касаційну скаргу та просило відмовити в її задоволенні.

Від ОСОБА_4 на адресу суду 29.01.2018 та 14.02.2018 надійшли пояснення та додаткові пояснення, в яких позивач підтримав свої доводи, наведені в обґрунтування позовної заяви та касаційної скарги.

Верховний Суд, переглядаючи у касаційному порядку оскаржувані судові рішення, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до п. 2.12. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

- позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

У абзаці 3 пункту 18 постанови пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" зазначено, що підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: 

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; 

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; 

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Відповідно до частини 5 статті 60 Закону України "Про господарські товариства" у випадках, передбачених установчими документами або затвердженими товариством правилами процедури, допускається прийняття рішення методом опитування. У цьому разі проект рішення або питання для голосування надсилається учасникам, які повинні у письмовій формі сповістити щодо нього свою думку. Протягом 10 днів з моменту одержання повідомлення від останнього учасника голосування всі вони повинні бути проінформовані головою про прийняте рішення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до пункту 7.1.5 статуту загальні збори учасників вирішують питання, як правило, на своїх засіданнях. Також допускається прийняття рішення методом опитування. У цьому разі проект рішення або питання для голосування надсилається учасникам, які повинні у письмовій формі сповістити щодо нього свою думку на протязі 20 днів з моменту одержання повідомлення. Протягом 10 днів з дня одержання повідомлення від останнього учасника голосування всі вони повинні бути проінформовані Головою товариства про прийняте рішення. Таке рішення має бути зафіксоване протоколом, до якого додаються повідомлення учасників товариства;

Суд касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що не відповідає нормам статті 60 Закону України "Про господарські товариства" та положенням статуту товариства відповідача висновок місцевого господарського суду про те, що необхідною умовою для прийняття рішень методом опитування є зазначення в установчих документах товариства виключного переліку питань (випадків), коли застосування цього методу є можливим, оскільки можливість проведення загальних зборів в такий спосіб визначена в установчих документах відповідача - статуті, який прийнятий/затверджений загальними зборами, а тому іншої згоди учасника товариства не вимагається. 

Наведеним спростовуються і доводи скаржника в цій частині та приймаються як обґрунтовані доводи відповідача.

Відповідно частин 1, 2 до статті 147 Цивільного кодексу України учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства. Учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі.

Оскільки у абзаці другому частини другої статті 147 ЦК України йдеться про переважне право на купівлю частки (її частини), переважне право не поширюється на відносини спадкування, правонаступництва, дарування, іншого безоплатного відчуження частки у статутному капіталі ТОВ або ТДВ, а також обмін цієї частки (її частини) на інше індивідуально визначене майно (абзац 2 пункту 4.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин").

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає правомірним висновок суду апеляційної інстанції, що дії ОСОБА_8 щодо дарування частини частки в статутному капіталі ОСОБА_12 не суперечать статуту товариства та нормам статей 52-53 Закону України "Про господарські товариства" і статті 147 Цивільного кодексу України, оскільки статутом відчуження учасником товариства частки (частини частки) третім особам не заборонено, і відчуження відбулось шляхом дарування, тоді як інші учасники товариства користуються переважним правом лише на купівлю частки іншого учасника.

Щодо доводів ТОВ "Ют-Агро Зерно", що суд першої інстанції безпідставно дав оцінку поясненням позивача щодо незаконного включення нового учасника на підставі договору дарування, оскільки у позовній заяві ОСОБА_4 просив визнати недійсними рішення загальних зборів лише в частині, та не оспорював рішення щодо погодження договору дарування частки в статутному капіталі; про таку обставину позивач зазначив лише у додаткових поясненнях, чим відповідно змінив предмет та підстави позову, колегія суддів зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема позовної заяви, предметом спору у даній справі є визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Ют-Агро Зерно", оформленого протоколом № 6 від 24.11.2016, яким було збільшено статутний капітал товариства, перерозподілено частки учасників у статутному капіталі та затверджено нову редакцію статуту; визнання недійсним та скасування рішення зборів учасників ТОВ "Ют-Агро Зерно", оформленого протоколом № 5 від 17.10.2016, яким було змінено процедуру збільшення статутного капіталу ТОВ "Ют-Агро Зерно".

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилається на порушення вимог діючого законодавства при прийнятті оспорюваних рішень, а саме: стаття 167 Господарського кодексу України, частина 2 статті 25, стаття 51, частина 5 статті 60, 61 Закону України "Про господарські товариства".

Таким чином, рішення загальних зборів від 17.10.2016 та 24.11.2016 оскаржувалися позивачем повністю.

Щодо доводів ОСОБА_4 про відсутність відповідних повноважень у ОСОБА_7, то судом апеляційної інстанції встановлено, а скаржником не спростовано, що останній мав необхідні повноваження на представництво корпоративних прав на підставі нотаріально посвідчених довіреностей, відповідно до яких йому надано право, зокрема, брати участь в зборах, голосування з усіх питань, і чинне законодавство не забороняє у зв'язку з таким представництвом обирати представника учасника головою чи секретарем загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю; встановлене обмеження лише щодо обрання головою загальних зборів учасників директора товариства.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність таких підстав для визнання недійсними оскаржуваних рішень загальних зборів як: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Разом з тим ні місцевим господарським судом, ні судом апеляційної інстанції не було перевірено згадані рішення загальних зборів на відповідність нормам законодавства та відсутність порушення прав чи законних інтересів учасника товариства такими рішеннями загальних зборів, а саме:

- рішення загальних зборів, оформлене протоколом від 17.10.2016 № 5, яким вирішено викласти п.5.9 статуту ТОВ "ЮТ-Агро Зерно" в такій редакції: 5.9 Внесення (прийняття на себе зобов'язань про внесення) учасниками вкладів, розмір яких перевищує розмір, обумовлений статутним капіталом, заявленим на момент державної реєстрації товариства, супроводжується: збільшенням статутного капіталу, перерозподілом часток учасників (у відповідності до розміру внесених (прийнятих на себе зобов'язань про внесення) вкладів, розмір яких перевищує розмір, обумовлений статутним капіталом, заявленим на момент державної реєстрації товариства); внесенням відповідних змін до установчих документів (статуту) товариства;

- рішення загальних зборів, оформлене протоколом № 6 від 24.11.2016, яким за результатами розгляду заяви учасника товариства ОСОБА_8 вирішено: 
2.1 збільшити статутний капітал ТОВ "ЮТ-Агро Зерно" на 1 000 000, 00 (один мільйон) грн. шляхом внесення учасником товариства ОСОБА_8 вкладу грошовими коштами в сумі 1 000 000, 00 (один мільйон) грн. протягом одного року з моменту прийняття даного рішення; 
2.2 затвердити статутний капітал ТОВ "ЮТ-Агро Зерно" в розмірі 1 010 000, 00 (один мільйон десять тисяч) грн.; 
3. у зв'язку із збільшенням статутного капіталу товариства шляхом внесення учасником товариства вкладу, розмір якого перевищує розмір, обумовлений статутним капіталом, заявленим на момент державної реєстрації товариства, куруючись п. 5.9 статуту товариства, вирішили перерозподілити частки учасників у статутному капіталі наступним чином: ОСОБА_4 частка в статутному капіталі в грн - 3 400 грн. 00 коп., частка в статутному капіталі в % - 0,34 %; ОСОБА_12 частка в статутному капіталі в грн - 500 грн. 00 коп., частка в статутному капіталі в % - 0,05 %; ОСОБА_8 частка в статутному капіталі в грн - 1    006 100 грн. 00 коп., частка в статутному капіталі в % - 99,61 %. 4. Затвердити нову редакцію статуту ТОВ "ЮТ- Агро Зерно".

Згідно з частиною 1 статті 113 Цивільного кодексу України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом (частина 1 статті 140 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Однією з особливостей корпоративних прав є те, що їх виникнення або здійснення залежить від розміру частки учасника у статутному капіталі господарського товариства. Іншими словами право на участь в управлінні господарським товариством, право на отримання дивідендів та активів у разі його ліквідації здійснюється його учасниками пропорційно до розміру їх часток у статутному капіталі.

Так, зокрема відповідно до частини 1 статті 142 Цивільного кодексу України якщо товариство з обмеженою відповідальністю засновується кількома особами, ці особи у разі необхідності визначити взаємовідносини між собою щодо створення товариства укладають договір у письмовій формі, який встановлює порядок заснування товариства, умови здійснення спільної діяльності щодо створення товариства, розмір статутного капіталу, частку у статутному капіталі кожного з учасників, строки та порядок внесення вкладів та інші умови.

Статут товариства з обмеженою відповідальністю крім відомостей, передбачених статтею 88 цього Кодексу, має містити відомості про: розмір статутного капіталу, з визначенням частки кожного учасника; склад та компетенцію органів управління і порядок прийняття ними рішень; розмір і порядок формування резервного фонду; порядок передання (переходу) часток у статутному капіталі (абзац 2 частини 1 статті 143 Цивільного кодексу України).

Статтею 10 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що учасники товариства мають право, зокрема брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів.

Відповідно до частини 4 статті 58 Закону України "Про господарські товариства" часники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі.

Згідно з частиною 2 статті 148 Цивільного кодексу України учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства.

Отже, аналіз наведених положень законодавства дає підстави зробити висновок про те, що права учасника господарського товариства, які визначені у законі як корпоративні, здійснюються на пропорційних засадах, тобто з урахуванням розміру частки учасника у статутному капіталі товариства. Від розміру частки учасника господарського товариства залежить те, якою кількістю голосів він володіє на загальних зборах товариства, який розмір дивідендів або активів у разі ліквідації будуть йому виплачувати.

Питання щодо порядку збільшення статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю не врегульоване ні Цивільним кодексом України, ні Господарським кодексом України, ні Законом України "Про господарські товариства", останній містить лише положення про те, що збільшення статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю допускається після внесення усіма його учасниками вкладів у повному обсязі (частина 8 статті 52) та таке рішення підлягає державній реєстрації в установленому законом порядку (частина 3 статті 52).

Частиною 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до частини 10 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Законодавство, що регулює корпоративні відносини складається, зокрема з Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Законів України "Про господарські товариства", "Про акціонерні товариства", "Про цінні папери та фондовий ринок", "Про депозитарну систему України", "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", "Про фермерське господарство", "Про кооперацію" та інших.

Згідно із статтею 15 Закону України "Про акціонерні товариства" статутний капітал товариства збільшується шляхом підвищення номінальної вартості акцій або розміщення додаткових акцій існуючої номінальної вартості у порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку. Збільшення статутного капіталу акціонерного товариства із залученням додаткових внесків здійснюється шляхом розміщення додаткових акцій. 

При цьому частиною 1 статті 27 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено, що переважним правом акціонерів визнається право акціонера - власника простих акцій придбавати розміщувані товариством прості акції пропорційно частці належних йому простих акцій у загальній кількості простих акцій.

Частиною 2 цієї ж статті також встановлено, що переважне право обов'язково надається акціонеру - власнику простих акцій у процесі емісії товариством простих акцій (крім випадку прийняття загальними зборами рішення про невикористання такого права) у порядку, встановленому законодавством. Рішення про невикористання переважного права акціонерами на придбання акцій додаткової емісії у процесі їх розміщення приймається більш як 95 відсотками голосів акціонерів від їх загальної кількості, які зареєструвалися для участі у загальних зборах.

Відповідно до частини 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Частиною 1 статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо визнання обов'язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, у зв'язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Суду з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні.

Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України від 25.07.2002 зазначено таке:

- відповідно прецедентної практики Суду стаття 1 Протоколу № 1 містить три окремі норми: перша, що виражається в першій фразі першого абзацу та несе в собі загальний характер, виражає принцип поваги до права власності; друга, що міститься в другій фразі того ж абзацу, має за об'єкт позбавлення права власності за певних умов; що стосується третьої, згаданої в другому абзаці, вона визнає саме можливість державам-учасницям регламентувати на власний розгляд використання майна в загальних інтересах. Тим не менш, тут не йдеться про абсолютно не зв'язані між собою норми. Друга та третя є особливими прикладами, що стосуються права власності; крім того, вони повинні тлумачитися в світлі принципу, закріпленого першою нормою (рішення у справі "Бейєм проти Італії", § 98);

- акції, якими володів заявник, мали безсумнівно економічну цінність та становили "майно" в розумінні статті 1 Протоколу № 1;

- у зв'язку з цим, що "акція товариства є складною річчю. Вона свідчить про те, що власник має частину акціонерного капіталу та відповідні права. Тут мова не йде лише про непрямий контроль за акціонерними активами, оскільки й інші права, особливо право голосу та право впливати на товариство, можуть випливати з акції" (N 11189/84, "Товариство S. і T. проти Швеції", рішення від 11.12.86, Рішення та Звіти (D.R.) 50, с. 158). 

- заявник спочатку володів 49 % акцій ЗАТ "Совтрансавто-Луганськ". Внаслідок кількох збільшень статутного фонду ЗАТ "Совтрансавто-Луганськ" частина капіталу, що була в його володінні, знизилася з 49 % до 20,7 %. Відтак, зазнали змін власні повноваження заявника як власника акцій, а саме: його здатність керувати товариством та контролювати його майно;

- несправедливий характер, який мало провадження у справах, має прямий зв'язок з правом заявника на повагу до його майна.

З врахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що надання можливості одному із учасників товариства з обмеженою відповідальністю, який володіє часткою, що має вирішальний вплив при прийнятті рішень на загальних зборах товариства, права самостійно збільшувати статутний капітал товариства без врахування на засадах пропорційності часток інших учасників, що фактично призводить до їх зменшення, свідчить про невідповідність таких рішень загальних зборів наведеним нормам законодавства, принципу верховенства права та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідно про порушення прав та законних інтересів учасника товариства.

Наведене є підставою для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсним пункту 4 рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ют-Агро Зерно", оформлене протоколом № 5 від 17.10.2016 та визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ют-Агро Зерно", оформлене протоколом № 6 від 24.11.2016.

Відповідно до статті 311 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З врахуванням викладеного, оскільки ні місцевим господарським судом, ні судом апеляційної інстанцій не було застосовано до спірних правовідносин закон, який підлягав застосуванню, а саме: статтю 1 Першого протоколу до Конвенції, частину 1 статті 113, частину 1 статті 140, частину 1 статті 142, абзац 2 частини 1 статті 143, частину 2 статті 148 Цивільного кодексу України, статтю 10, частину 4 статті 58 Закону України "Про господарські товариства", то рішення Господарського суду Рівненської області від 22.03.2017 та постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 підлягають скасуванню. При цьому встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи дозволяють суду касаційної інстанції прийняти нове рішення.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Рівненської області від 22.03.2017 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 у справі № 918/92/17 скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.

3. Визнати недійсним пункт 4 рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ют-Агро Зерно", оформлене протоколом № 5 від 17.10.2016.

4. Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ют-Агро Зерно", оформлене протоколом № 6 від 24.11.2016.

5. В іншій частині у позові відмовити.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ют-Агро-Зерно" на користь ОСОБА_4 3 840 (три тисячі вісімсот сорок) грн 00 коп судового збору за подання касаційної скарги.

7. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                                    В.Студенець

Судді                                                                                                                 О.Баранець

                                                                                                                          Г.Вронська