Постанова
Іменем України
 
07 травня 2018 року
м. Київ
справа № 757/28662/16-ц
провадження № 61-12799св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Пророка В. В.,
учасники справи:
заявник - ОСОБА_4,
заінтересовані особи: ОСОБА_5, орган опіки та піклування Печерської районної у м. Києві державної адміністрації,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 січня 2017 року в складі судді Цокол Л. І. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 03 квітня 2017 року в складі колегії суддів: Волошиної В. М., Слюсар Т. А., Панченка М. М.,
встановив:
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
У червні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про визнання ОСОБА_5 обмежено дієздатним.
Заява мотивована тим, що ОСОБА_5 страждає на психічний розлад, який істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій  та (або) керувати ними.
На підставі викладеного ОСОБА_4 просила обмежити цивільну дієздатність ОСОБА_5
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 січня 2017 року заяву ОСОБА_4, заінтересовані особи: ОСОБА_5, орган опіки та піклування Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання ОСОБА_5 обмежено дієздатним повернуто заявнику. Повернуто ОСОБА_4 суму сплаченого судового збору в розмірі  551,20 грн відповідно до платіжного доручення від 08 червня 2016 року.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що даний спір в силу вимог норм процесуального права не підсудний Печерському районному суду             м. Києва.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03 квітня 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що відповідно до отриманої інформації з відділу адресно-довідкової служби встановлено, що справа не підсудна Печерському районному суду м. Києва.
У касаційній скарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просила скасувати вказані ухвали та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_5 фактично проживає в квартирі АДРЕСА_1, тобто ця справа підсудна Печерському районному суду м. Києва.
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
У березні 2018 року справу передано до Верховного Суду.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Суди встановили, що заява ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_5 обмеженим у дієздатності подана до Печерського району суду м. Києва.
Суд першої інстанції звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - заінтересованої особи ОСОБА_5 
З отриманої відповіді з адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України в м. Києві та Київській області встановлено, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання заінтересованої особи по м. Києву не значиться. 
Відповідно до наданої ВАДР УДМС України у Хмельницькій області інформації  ОСОБА_5 з 23 березня 2012 року зареєстрований на АДРЕСА_2.
ОСОБА_5 суду пояснив, що він зареєстрований та проживає за вказаною вище адресою у Хмельницькій області.
Відповідно до частини першої статті 236 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у наркологічному або психіатричному закладі, - за місцезнаходженням цього закладу.
Пунктом 4 частини третьої статті 121 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій, встановлено, що заява повертається у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.
На підстави викладеного суди дійшли правильного висновку, що  ОСОБА_5 зареєстрований у встановленому законом порядку та проживає в Хмельницькій області, тому справа не підсудна Печерському районному суду м. Києва.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції (частина третя статті 406 ЦПК України).
З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані ухвали - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 03 квітня 2017 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді: | І. М. Фаловська     В. С. Висоцька     В. В. Пророк