ПОСТАНОВА
Іменем України

28 лютого 2018 року 
Київ
справа №361/2772/17
адміністративне провадження №К/9901/7729/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року
у справі № 361/2772/17
за позовом ОСОБА_2
до Житомирської митниці Державної фіскальної служби
про скасування постанови про порушення митних правил, - 

В С Т А Н О В И В :

У травні 2017 року ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.)  звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до Житомирської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач, Житомирська митниця ДФС), в якому просив суд скасувати постанову Житомирської митниці ДФС від 18.04.2017 № 1097/10100014/2016 в справі про порушення митних правил.
Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27.10.2017 адміністративний позов задоволено: визнано незаконною та скасовано постанову Житомирської митниці ДФС в справі про порушення митних правил від 18.04.2017                № 1097/101000014/2016, за ознаками вчинення громадянином України ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 8500 грн.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2017 скасовано постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 27.10.2017 та відмовлено у задоволенні адміністративного позову.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2017 та залишити в силі постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 27.10.2017.
Відповідач процесуальним правом надати відзив на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Доводи касаційної скарги зводяться до того, що відповідачем порушено процедуру притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил, зокрема, частини четвертої статті 526 Митного кодексу України в частині розгляду справи за відсутності позивача за наявності клопотання про перенесення розгляду справи.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28 вересня 2016 року Житомирською митницею Держаної фіскальної служби відносно ОСОБА_2 було складено протокол про порушення митних правил № 1097/101000014/2016, за ознаками вчинення правопорушення передбаченого частини 3 статті 470 Митного кодексу України.
15 грудня 2016 року на адресу Управління боротьби з митними правопорушеннями Житомирської митниці Держаної фіскальної служби надійшла службова записка заступника начальника митниці Панчул Г.Л., щодо відсутності в ЄАІС ДФС інформації про вивезення транспортних засобів за межі митної території України.
Відповідно до вказаної службової записки, ОСОБА_2 09 жовтня 2016 року через пункт пропуску «Виступовичі-Нова Рудня» митного поста «Північний» Житомирської митниці Держаної фіскальної служби ввіз на митну територію України транспортний засіб «VW РАSSАТ» з метою транзиту (особисте використання). Однак, у термін встановлений статтею 95 МК України позивач транспортний засіб за межі території України не вивіз, до митного органу не доставив.
20 жовтня 2016 року Житомирською митницею Держаної фіскальної служби на адресу Київської митниці ДФС було направлено лист з проханням опитати громадянина ОСОБА_2 про причини не вивезення транспортного засобу марки VW «PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 кузов № НОМЕР_1.
15 грудня 2016 року Житомирською митницею Держаної фіскальної служби було отримано відповідь Київської митниці Держаної фіскальної служби, відповідно до якої  ОСОБА_2 не з'явився до митного органу та долучено відповідні додатки-листи.
18 квітня 2017 року постановою заступника начальника Житомирської митниці ДФС Мірошніченко М.І. у справі про порушення митних правил № 1097/101000014/2016, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на суму 8 500 грн. Вказана постанова була розглянута за відсутності ОСОБА_2
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанцій дійшов до висновку, що право позивача на участь у розгляді справи було безпідставно обмежено, що є формальною підставою для скасування оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції, та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів суду касаційної інстанції, виходив з наступних мотивів.
У відповідності до статті  90 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - МК України), транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно пункту 57 статті 4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.
Відповідно пункту 60 статті 4 МК України транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.
Статтею 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту; зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).
За правилами частини 2 статті 95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається:
1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу;
2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення);
3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).
Таким чином, у вищезазначених нормах МК України законодавцем чітко передбачені строки на в'їзд і виїзд транзитних транспортних засобів, а також відповідальність особи за їх порушення.
Відповідно до статті 524 МК України справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням органу доходів і зборів, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі.
Статтями 486, 488, 497, 498 МК України закріплено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв'язку з оскарженням.
Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.
У провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь: 1) особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил; 2) власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи); 3) представники осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та заінтересованих осіб (законні представники, представники, які діють на підставі довіреності, доручення); 4) захисники; 5) представники органів доходів і зборів; 6) свідки; 7) експерти; 8) перекладачі; 9) поняті.
Особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.
Відповідно статті 526 МК України передбачено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.
Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.
      Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.
        Статтею 531 МК України визначено, що підставою для скасування або зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил є, зокрема, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника.
Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що митним законодавством регламентовано чіткий та послідовний порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.
При цьому, наведені правові норми, закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі на участь у розгляді її справи, також містять й певні застереження, націлені на попередження зловживання особою такими правами та на забезпечення належної реалізації митними органами наданих їм повноважень.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач неодноразово повідомлявся про призначення розгляду його справи.
В протоколі про порушення митних правил № 1097/101000014/2016 була визначена дата та час розгляду справи - 14 лютого 2017 року.
07 лютого 2017 року позивач повідомив митницю, що у зв'язку із тим, що він знаходився на лікуванні, не зможе особисто бути присутнім при розгляді його справи та клопотав про перенесення розгляду справи на іншу дату.
Дане клопотання було отримано Житомирською митницею Державної фіскальної служби 10 лютого 2017 року.
16 лютого 2017 року позивачу Житомирською митницею Державної фіскальної служби направлено лист про задоволення його клопотання про перенесення розгляду справи.
В листі позивачу було запропоновано в будь-який зручний для нього час та день в період з 14 лютого 2017 року до 17 березня 2017 року з'явитися за адресою: Житомирський район, с. Оліївка, вул. Садова, 4, для розгляду справи про порушення митних правил № 1097/101000014/2016 за частиною 3 статті 470 Митного кодексу України.
Листом від 10 березня 2017 року, який було отримано відповідачем 16 березня 2017 року, позивач повідомив Житомирську митницю Державної фіскальної служби, що бажає прийняти участь у розгляді справи про порушення митних правил №1097/101000014/2016 та клопотав про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв'язку із неможливістю прибути в строк, вказаний у листі.
20 березня 2017 року ОСОБА_2 Житомирською митницею Державної фіскальної служби направлено лист про задоволення його клопотання про перенесення розгляду справи. В листі позивачу було запропоновано в будь-який зручний для нього час та день в період до 17 квітня 2017 року з'явитися за адресою: Житомирський район, с. Оліївка, вул. Садова, 4, для розгляду справи про порушення митних правил №1097/101000014/2016 за частиною 3 статті 470 Митного кодексу України.
14 квітня 2017 року позивач ОСОБА_2 повідомив Житомирську митницю Державної фіскальної служби про неможливість прибути в строк, вказаний у листі та клопотав про перенесення розгляду справи на іншу дату.
Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача стосовно того, що відповідачем прийнято постанову про порушення митних правил з порушенням вимог статті  526 Митного кодексу України за відсутності ОСОБА_2 та наявності клопотання про відкладення розгляду справи, з огляду на наступне.
Митним кодексом України закріплено процесуальні права та гарантії особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Законодавчо закріплений алгоритм дій притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил є однією з гарантій особи на повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин у кожній конкретній справі з метою запобігання прийняттю протиправних рішень митними органами.
При цьому, надане особам право на заявлення клопотання, зокрема, про відкладення розгляду справи, за відсутності обґрунтованих доводів для такого відкладення, не є абсолютним та не може перешкоджати розгляду справи у розумні строки, якщо з дій особи вбачається зловживання наданим їй процесуальним правом. 
З урахування наявних у справі доказів обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил не встановлено.
Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
      Крім того, позивачем ніяким чином не спростовано факту вчинення порушення митних правил. Інших обґрунтованих доводів, які б свідчили про можливі порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального прав, які б могли привести до зміни чи скасування судового рішення касаційна скарга не містить.
Позивач, в порушення вимог статті 95 МК України, більше ніж на десять діб перевищив строк доставки транспортного засобу, який згідно статтею 321 МК України, перебуває під митним контролем та митне оформленням якого не закінчене. Про будь-які обставини, які цьому перешкодили, митницю не повідомив, чим скоїв правопорушення, передбачене частиною 3 статті 470 МК України, внаслідок чого, останнього було законно притягнуто до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою.
      Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Враховуючи викладене,  суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції  виконано  всі  вимоги  процесуального  законодавства, всебічно  перевірено  обставини  справи,  вирішено  справу  у  відповідності  до  норм  матеріального  права, постановлено  обґрунтоване  рішення,  в  якому  повно  відображені  обставини,  що  мають  значення  для  справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.
Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 345, 349, 350 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2  залишити без задоволення. 
Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя | (підпис) | І.А. Васильєва
Судді: | (підпис) | С.С. Пасічник
| (підпис) | В.П. Юрченко
З оригіналом згідно