ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року 
м. Київ

Справа №  908/6142/14 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:     Краснова Є.В. - головуючого, Мачульського Г.М., Кушніра І.В.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2017 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 12.10.2017 за скаргою на дії ВДВС у справі 

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК "Нопек" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахта "Росія" про стягнення               16 552 824, 53 грн, 

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Нове обладнання паливно-енергетичного комплексу" (далі - ТОВ "НВК "НОПЕК") звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахта "Росія" (далі - ТОВ "Шахта "Росія") про стягнення 16 552 824 грн 53 коп., з яких: 11 986 932 грн 70 коп. основний борг, 1 497 891 грн 34 коп. пеня, 948 705 грн 94 коп. 3% річних,                      2 119 294 грн 55 коп. інфляційних втрат.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов'язань щодо оплати отриманого від позивача товару.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 24.02.2015 позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Шахта "Росія" (з усіх рахунків, встановлених державним виконавцем при виконанні судового рішення у цій справі) на користь ТОВ "НВК "НОПЕК" 11 986 932 грн 70 коп. основного боргу,         1 502 656 грн 00 коп. пені, 2 991 894 грн. 49 коп. інфляційних втрат, 1 022 334 грн 33 коп. 3% річних та 73 038 грн 07 коп. судового збору.

Постановою колегії суддів Донецького апеляційного господарського суду від 22.04.2015 рішення Господарського суду Запорізької області від 24.02.2015 в частині стягнення пені у розмірі 1 502 656,00 грн скасовано, прийнято в цій частини нове рішення - у задоволенні позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін.

14.05.2015 на виконання рішення Господарського суду Запорізької області та постанови Донецького апеляційного господарського суду видано наказ.

28.08.2017 до Господарського суду Запорізької області надійшла скарга ТОВ "НВК "НОПЕК" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України з виконання наказу, виданого 14.05.2015 у справі № 908/6142/14, в якій заявник просив скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича про повернення виконавчого документа стягувачу від 31 липня 2017 року - наказу № 908/6142/14, виданого Господарським судом Запорізької області 14.05.2015.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.10.2017 (суддя              Ярешко О.В.) скаргу ТОВ "НВК "НОПЕК" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України з виконання наказу, виданого Господарським судом Запорізької області 14.05.2015 у справі № 908/6142/14 задоволено у повному обсязі.

Визнано неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 31.07.2017 у виконавчому провадженні № 47740751 з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 14.05.2015 у справі №908/6142/14; скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.07.2017 у виконавчому провадженні № 47740751 з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 14.05.2015 у справі №908/6142/14.

Постановою колегії суддів Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2017 у складі: Склярук О.І., Геза Т.Д., Дучал Н.М. ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Короткий зміст вимог касаційної скарги
Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у касаційній скарзі просить ухвалу та постанову попередніх судових інстанцій скасувати, залишити скаргу ТОВ "НВК "НОПЕК" без задоволення а повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням судами норм чинного законодавства, а також тим, що висновки судів не відповідають фактичним обставинам справи. Заявник наголошує, що державний виконавець при здійсненні виконавчих дій з виконання наказу від 14.05.2015 у справі            № 908/6142/14 діяв у межах і у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Доводи, за якими суд касаційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої та апеляційної інстанцій
Відповідно до частин 1, 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Переглянувши у касаційному порядку на підставі встановлених фактичних обставин справи судові рішення, враховуючи визначені ГПК України межі такого перегляду, суд касаційної інстанції виходить із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 14.05.2015 на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 24.02.2015 та постанови Донецького апеляційного господарського суду від 22.04.2015 видано наказ про стягнення з ТОВ "Шахта "Росія" на користь ТОВ "НВК "НОПЕК" 11 986 932 грн 70 коп. основного боргу, 2 991 894 грн 49 коп. інфляційних втрат, 1 022 334 грн 33 коп. 3% річних та 73 038 грн 07 коп. судового збору.

Наказ 26.05.2015 стягувачем пред'явлений до виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України.

03.06.2015 Державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 47740751 з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 14.05.2015 у справі № 908/6142/14, якою боржнику було надано строк для самостійного виконання до 10.06.2015. 
Разом з постановою про відкриття виконавчого провадження 03.06.2015 винесено постанову про арешт коштів боржника.

Боржником вимоги виконавчого документа не були виконані, заборгованість перед ТОВ "НВК "НОПЕК" не погашена. 

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.08.2015 у справі №908/6142/14 визнано недійсною постанову про арешт коштів боржника, винесену відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України 03.06.2015 за виконавчим провадженням № 47740751.

29.07.2015 державним виконавцем до Господарського суду Запорізької області подано заяву про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення.

31.08.2015 Господарського суду Запорізької області відмовлено в задоволенні заяви головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України про зміну способу виконання наказу суду у справі № 908/6142/14.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, в період з 15.06.2015 по 24.10.2016 державним виконавцем на адресу банківських установ, де зареєстровані рахунки боржника, направлялися платіжні вимоги для встановлення залишку коштів на рахунку боржника та для списання грошових коштів з його рахунків. Платіжна вимога від 15.06.2015 № 23/20 до ПАТ "Промінвестбанк" повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника; платіжна від 25.06.2015 вимога № 23/20 до ПАТ "Промінвестбанк" повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника; платіжна вимога від 15.06.2015      № 23/20 до ПАТ "ПУМБ", залишок по рахунку 41,26 грн; платіжна вимога від 25.06.2015 № 23/20 до ПАТ "Радикал банк" повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника; платіжна вимога від 15.06.2015           № 23/20 до ПАТ "Радикал банк" повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника; платіжна вимога від 25.06.2015 № 23/20 до ПАТ "ВБР" повернулась без виконання у зв'язку з запровадженням тимчасової адміністрації згідно Рішення від 27.11.2014 № 132 виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб; платіжна вимога від 25.06.2015 № 23/20 до ПАТ "ПУМБ", залишок по рахунку 350,00 грн; платіжна вимога від 07.08.2015      № 23/20 до ПАТ "ВБР" повернулась без виконання у зв'язку з запровадженням тимчасової адміністрації згідно Рішення від 27.11.2014 № 132 виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб; платіжна вимога від 07.08.2015 № 23/20 до ПАТ "Промінвестбанк" повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника; платіжна вимога від 07.08.2015            № 23/20 до ПАТ "ПУМБ" повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника; платіжна вимога від 18.11.2015 № 23/20 до ПАТ "ПУМБ" повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника; платіжна вимога від 18.11.2015 № 23/20-1 до ПАТ "Промінвестбанк" повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника; платіжна вимога від 24.10.2016 № 275/20 до ПАТ "ПУМБ" повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника; платіжна вимога від 24.10.2016 № 275/20 до ПАТ "Промінвестбанк" повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника; вимога від 09.07.2015 № 47740751/20 до ПАТ "Радикал банк" не виконана у зв'язку з запровадженням тимчасової адміністрації у ПАТ "Радикал банк" з 10.07.2015 по 09.10.2015 відповідно до рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.07.2015 № 130, платіжні вимоги від 25.06.2015 та від 07.08.2015 № 23/20 не виконані.

31.07.2017 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України Мурихіним Сергієм Володимировичем сформовано інформаційну довідку № 93314029 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта. Відповідно до вказаної довідки будь-які відомості щодо нерухомого майна у юридичної особи код ЄДРПОУ 37909183 відсутні.

Колегія суддів зазначає, що згідно статті 115 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) (в редакції, що діяла до 15.12.2017) рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина 1 статті 5 цього закону).

Статтею 10 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 18 згаданого закону виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. 

Статтею 48 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, при цьому у частині 8 унормовано, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до частини 5 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. 

Відповідно до п. 2 Розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012           № 512/5 у разі виконання рішень про стягнення коштів з юридичних осіб виконавець перевіряє також наявність майна боржника за даними балансу. Копію балансу виконавець може отримати безпосередньо у боржника або у відповідних державних органах.

Судами встановлено, що державним виконавцем направлялися платіжні вимоги до банківських установ, де зареєстровані рахунки боржника, однак остання платіжна вимога датована 24.10.2016, тобто державним виконавцем станом на час винесення постанови про повернення виконавчого документу не перевірено відсутність коштів на рахунках боржника.

При цьому 31.07.2017 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України сформовано інформаційну довідку № 93314029, в якій зазначено, що відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта за заданими параметрами відсутні.

Інших дій щодо розшуку майна боржника, звернення стягнення на майно боржника тощо на виконання рішення суду державним виконавцем не вчинено.

Судами також встановлено, що виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якого виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

В матеріалах виконавчого провадження № 47740751 акт про відсутність майна боржника - відсутній.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що державною виконавчою службою не спростовано, а матеріали справи не містять доказів, що державним виконавцем вживалися усі передбачені законом заходи, спрямовані на вчасне і повне виконання рішення суду у цій справі, зокрема, щодо розшуку майна, на яке можна звернути стягнення, а також доказів про направлення до всіх органів влади запитів, які відповідно до законодавства володіють інформацією.

Враховуючи наведене, суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення скарги ТОВ "НВК "НОПЕК" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України з виконання наказу, виданого 14.05.2015 у справі № 908/6142/14 та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України про повернення стягувачу наказу № 908/6142/14, виданого Господарським судом Запорізької області 14.05.2015.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів, що виходить за межі касаційного провадження з огляду на положення частини 2 статті 300 ГПК України відповідно до яких суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова апеляційної інстанції відповідає нормам чинного законодавства і має бути залишена без змін.

Судові витрати.
Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2017 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 12.10.2017 у справі № 908/6142/14 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                  Є. Краснов

Судді:                                                                                                     Г. Мачульський

                                                                                                     І. Кушнір