ПОСТАНОВА
Іменем України

28 лютого 2018 року 
м. Київ
справа №806/694/16
адміністративне провадження №К/9901/12392/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого – Стародуба О.П., 
суддів – Гриціва М.І., Кравчука В.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2016р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання призначити одноразову грошову допомогу,
встановив:
У квітні 2016 року позивач звернувся з позовом, у якому    просив:
визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності з 02.11.2015р. внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії;
зобов`язати відповідача вчинити дії щодо призначення йому як інваліду ІІ групи з 02.11.2015р. одноразової грошової допомоги в розмірі, встановленому частиною 1  статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"  в редакції  Закону № 5040-VI від 04.07.2012р.  і виплатити йому вказану допомогу відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого  Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. № 975, з врахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідно до  статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" має право на отримання одноразової грошової допомоги військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності ІІ групи внаслідок виконання обов`язків військової служби на підставі Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого  Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. № 975, однак відповідачем у її виплаті відмовлено.
Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.05.2016р. позов задоволено.
Визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням йому інвалідності ІІ групи з 02.11.2015р. внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.
Зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення щодо призначення позивачу як інваліду ІІ групи з 02.11.2015р. внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого  Постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2013р. N 975, з урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги.
Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2016р. постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 19.05.2016р. скасовано та прийнято нову, якою позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про виплату різниці розміру одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням йому інвалідності ІІ групи з 02.11.2015р. внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.
Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату різниці розміру одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням йому ІІ групи інвалідності з 02.11.2015р. внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого  Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. №975.
З рішенням апеляційного суду не погодився відповідач, звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та  процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
В ході розгляду справи судами встановлено, що з 07.08.2009. позивачу встановлена ІІІ група інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих сил ООН, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії ЖИА №114035 від 15.09.2009р. 
Наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 09.09.2009 р. № 162-пм позивача (старшого прапорщика, старшину мінометної батареї) відповідно до частини 6  статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"  звільнено з військової служби за пунктом "б" (за станом здоров`я) у відставку з правом носіння військової форми.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.09.2009р. №195 позивача виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення з направленням для зарахування на військовий облік до Житомирського ОМВК Житомирської області.
Відповідно до виписки філії ЖОУ АТ "Ощадбанк" від 28.12.2010р., позивачу перераховано 58128, 00 грн. одноразової грошової допомоги.
Оглядом МСЕК від 24.10.2012р. позивачу повторно встановлена ІІІ група інвалідності.
При огляді МСЕК 02.11.2015р. позивачу встановлена ІІ група інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих сил ООН, у зв`язку з чим позивач 12.11.2015р. звернувся до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 для вирішення питання про виплату різниці розміру одноразової грошової допомоги у зв`язку із зміною ІІІ групи інвалідності на ІІ.
Вказане звернення було переадресовано Міністерству оборони України, на яке підготовлено відповідь №248/3/6/458 від 09.02.2016р. про відмову у виплаті різниці грошової допомоги у зв`язку з тим, що    минув дворічний термін з часу первинного встановлення інвалідності.
Задовольняючи позовні вимоги та зобов`язуючи Міністерство оборони України прийняти рішення щодо призначення позивачу як інваліду ІІ групи одноразової грошової допомоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що  позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі  статті 16 Закону  №2011-XII та відповідно до Порядку №975, оскільки таке право не пов`язується з часом звільнення його з військової служби, а пов`язується з фактом і часом встановлення йому інвалідності як звільненому зі служби військовослужбовцю, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби, водночас відповідачем таке право позивача заперечується, внаслідок чого у призначенні одноразової грошової допомоги було відмовлено. 
Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нову про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що на час встановлення позивачу ІІ групи інвалідності, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначав Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений  Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. №975.
Пунктами 12, 13 вказаного Порядку передбачено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Процедура розгляду звернень осіб, які заявляють вимогу про виплату одноразової грошової допомоги визначається наказами Міністерства оборони України. Зокрема, наказом Міноборони №530 від 14.08.2014р. "Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей"  врегульовано порядок виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, відповідно до  ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Здійснивши аналіз норм Порядку №975 та Наказу №530, апеляційний суд прийшов до висновку, що прийняття рішення про виплату чи про відмову у виплаті одноразової допомоги є виключною компетенцією Міністерства оборони України, а на Департамент фінансів Міністерства оборони України покладено обов`язок по проведенню відповідних процедурних дій по оформленню відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (Міністерства оборони) розпорядниками нижчої ланки.
Оскільки позивачем подано повний перелік документів, зазначених у Наказі №530, які військкоматом було надіслано до    Міністерства оборони України, для вирішення питання щодо можливості виплати різниці одноразової грошової допомоги, а відповідачем у встановленому порядку вказані документи не розглянуто та не прийнято відповідного рішення з вказаного питання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розгляд заяви позивача відбувся без дотримання процедури, визначеної Порядком №975 та Наказом №530. 
З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам процесуального права та фактичним обставинам справи.
Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки апеляційного суду не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що позивачем подано повний перелік документів, зазначених у Наказі №530, які військкоматом було надіслано до    Міністерства оборони України, для вирішення питання щодо можливості виплати різниці одноразової грошової допомоги, в свою чергу відповідачем не розглянуто належним чином його заяву про призначення такої допомоги. Лист Департаменту фінансів Міністерства оборони України за підписом начальника управління організаційного, соціального забезпечення та тарифікації не можна розцінювати як рішення Міністерства оборони України про результати розгляду заяви позивача, а тому апеляційний суд обґрунтовано прийняв рішення про часткове задоволення позову.
Згідно з ч. 3 ст. 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Таким чином, оскільки при ухваленні рішення апеляційний суд порушень норм матеріального та процесуального права не допустив, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції – без змін.
Керуючись статтями 343, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
постановив:
Касаційну скаргу Міністерства оборони України – залишити без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2016р. – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Судді:                                                                                
О.П. Стародуб                                                            
М.І. Гриців                                                                                
В.М. Кравчук