ПОСТАНОВА
Іменем України

13 березня 2018 року 
м.Київ
справа №808/4210/14
касаційне провадження №К/9901/7311/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді - Шипуліної Т.М.,
суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11.08.2014 (суддя Горобцова Я.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2015 (судді Дурасова Ю.В., Проценко О.А., Туркіна Л.П.) у справі № 808/4210/14 за позовом Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області до Приватного підприємства «Квартал плюс» про зупинення видаткових операцій.

В С Т А Н О В И В:

Бердянська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Запорізькій області звернулась до адміністративного суду з позовом про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків Приватного підприємства «Квартал плюс».

Запорізький окружний адміністративний суд постановою від 11.08.2014 у задоволенні позову Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області відмовив.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 26.06.2015 апеляційну скаргу Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області залишив без задоволення, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11.08.2014 залишив без змін.

Бердянська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області звернулась до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11.08.2014 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2015 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, пункту 87.3, 87.4 статті 87, пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України.
Зокрема,  вказує на не подання платником податку, який має податковий борг, документів для здійснення опису майна у податкову заставу, у зв'язку з чим, у відповідача наявне право звернення до суду про зупинення видаткових операцій платника платків.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідач має податковий борг перед бюджетом з орендної плати за землю у розмірі 62617,30грн., який виник у зв'язку з несплатою самостійно визначених платником податкових зобов'язань за декларацією від 19.02.2014 №9008087191 та на підставі податкового повідомлення-рішення від 29.11.2012 №0007190152.

Податковим органом, на виконання вимог пункту 51.9 статті 51 Податкового кодексу України складено податкову вимогу №326-25 від 18.03.2014, яка направлена платнику 20.03.2014, та повернута відділенням поштового зв'язку без вручення, з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

17.04.2014 Бердянською ОДПІ направлено ПП «Квартал плюс» листа №5558/10/08-22-25 про необхідність протягом п'яти робочих днів з наступного дня від отримання цього листа надати документи, необхідні для опису майна в податкову заставу із зазначенням балансової вартості, підтвердженням права власності та знаходженням на балансі підприємства, який 19.05.2014 повернувся до позивача з відміткою поштової установи про не вручення у зв'язку з закінченням терміну зберігання.

Зазначене стало підставою для  складення податковим керуючим Білоконь О.М. акта від 27.05.2014 №1 про відмову платника податків від опису майна у податкову заставу та акта від 27.05.2014 №1 про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим у зв'язку з ненаданням  ПП  «Квартал плюс» інформації та документів для складання акту опису активів у податкову заставу.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (пункт 88.1 статті 88 Податкового кодексу України).

Відповідно до приписів підпунктів 89.1.1 та 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до пункту 89.2 статті 89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Згідно з пунктом 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. 
До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. 
Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. 
Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. 
Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Відповідно до пункту 89.4 статті 89 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису майна у податкову заставу, контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Згідно з пунктом 91.4 статті 91 Податкового кодексу України у разі, якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців.

Аналіз вказаних положень вказує на право податкового органу звертатись до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису майна у податкову заставу, за умови прийняття рішення керівником контролюючого органу про опис майна боржника у податкову заставу.

За встановлених судами попередніх інстанцій обставин про відсутність доказів прийняття та направлення на адресу відповідача рішення про опис майна у податкову заставу, а також фактів вчинення платником дій по не допуску податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу, не надання контролюючим органом доказів вчинення ним будь-яких інших дій по виявленню та опису майна платника, що має податковий борг, правильними є висновки судів, що виключно ненадання платником документів, необхідних для опису майна у податкову заставу, на вимогу податкового органу, викладену у листі від 17.04.2014 №5558/10/08-22-25, який платнику не вручений, не може вважатись перешкоджанням виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін. 
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11.08.2014 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2015 у справі № 808/4210/14 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М. Шипуліна
                                                                                                    Л.І. Бившева
                                                                                                     В.В. Хохуляк