ПОСТАНОВА
Іменем України

17 квітня 2018 року 
Київ
справа №800/656/16
адміністративне провадження №А/9901/84/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М., 

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України судового рішення в адміністративній справі за її позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - Комісія) про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, 

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з позовом до Комісії, в якому просила:

- визнати протиправними дії Комісії щодо безпідставного проведення перевірки та відкриття щодо ОСОБА_2 дисциплінарного провадження, безпідставному створенні їй перешкод для оскарження рішення;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо порушення строку перевірки та складання висновку, невитребування судової справи, ненадання на її запит від 14.06.2016 звукозапису перебігу засідання Комісії 12.06.2016, неналежній підготовці дисциплінарної справи до розгляду, нескладання повного тексту рішення та не оголошення його на засіданні Комісії 27.10.2016, недоведення мотивів його прийняття та доказів, нероз'яснення порядку його оскарження, несвоєчасному надісланні рішення Комісії;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії від 27.10.2016р. №1886/дп-16.

Вищий адміністративний суд України постановою від 13.07.2017 у задоволенні позову відмовив. 

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду України із заявою про його перегляд з підстави встановленої пунктом 4 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Верховний Суд України ухвалою від 25.10.2017 відкрив провадження у справі № 800/656/16 за заявою ОСОБА_2 про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 13.07.2017.

12 січня 2018 року у зв'язку з початком роботи Верховного Суду матеріали справи                  № 800/656/17 передано до Верховного Суду та визначено Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою судді-доповідачу Хохуляку В.В.

Верховний Суд ухвалою від 29.01.2018 прийняв до провадження зазначену справу, а ухвалою від 05.04.2018 справу призначив до розгляду на 17.04.2018 без повідомлення та виклику учасників справи.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА

У заяві про перегляд ОСОБА_2 просить скасувати постанову Вищого адміністративного суду України від 13.07.2017 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю. 

На підтвердження своїх вимог ОСОБА_2 наводить наступні аргументи:

- Вищий адміністративний суд України не надав правової оцінки доводам позивача, чим допустив порушення норм процесуального та матеріального права, прийняв незаконну та необґрунтовану постанову;

- дії відповідача з відкриття дисциплінарної справи відносно ОСОБА_2 суперечать нормам статті 58 Конституції України, частини четвертої статті 87 Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій та статус суддів» (далі - Закон № 2453-VI; в редакції, що діяла на час вчинення порушень 2012-2013 років) та частини 9 статті 95 вказаного Закону (в редакції, яка діяла на час прийняття відповідачем рішення про відкриття дисциплінарного провадження 07.06.2016).

- під час відкриття дисциплінарної справи, на переконання позивача, відповідач мав керуватися редакцією Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій та статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII), якою унормовано порядок розгляду скарг та прийняття рішення про відкриття або відмову у відкритті дисциплінарного провадження, та прийняти рішення про відмову у відкритті дисциплінарного провадження з огляду на закінчення строку давності притягнення до відповідальності;

- позивач оскаржує рішення Комісії з підстав порушення процедури його прийняття; в рішенні Комісії від 27.10.2016 відповідач безпідставно зазначив про його остаточність, чим створив перешкоди для його оскарження;

- норма частини третьої статті 96 Закону № 1402-VIII, на думку позивача, слід розуміти так, що не підлягає оскарженню рішення про припинення дисциплінарного провадження з підстав відсутності підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності. В інших випадках обмеження щодо оскарження немає.

- в оскаржуваному рішенні наведені ознаки дисциплінарного порушення, що негативно впливає на імідж позивача як доброчесного та кваліфікованого судді, має для позивача негативні наслідки, оскільки може бути враховане під час проходження позивачем кваліфікаційного оцінювання;

- судді, які розглядали даний спір приймали участь у проходженні конкурсу до Верховного Суду, який проводив відповідач, та були тривалий час залежні від нього, в зв'язку з чим вони мали заявити про наявність конфлікту інтересів в ході розгляду даної справи. Оскільки такі дії вчинені не були, то судом були порушені вимоги частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

- Вищий адміністративний суд України, на думку позивача, порушив норми процесуального права щодо дослідження доказів, не з'ясував обставин справи та за формальних причин відмовив у задоволенні позову в частині визнання протиправної бездіяльності відповідача, що полягає у ненаданні на запит позивача від 14.06.2016 звукозапису перебігу засідання Комісії 12.06.2016;

- вважає, що Вищий адміністративний суд України допустив порушення частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушив норми матеріального права, а саме:  частину четверту статті 87 Закону № 2453-VI (в редакції, що діяла станом на 2012-2013 роки); частини дев'ятої статті 95 вказаного Закону (в редакції, яка діяла на час прийняття рішення про відкриття дисциплінарного провадження 07.06.2016); частини четвертої статті 189 КАС України в контексті рішення Європейського суду з прав людини в справі «Мельник проти України», статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації». В тому числі судом порушено норми процесуального права, а саме пунктів 2, 3 частини першої статті 27 КАС України, оскільки судді були опосередковано заінтересовані у результатах розгляду справи на користь відповідача, що також містить ознаки конфлікту інтересів в контексті Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідач надіслав до суду письмові заперечення на заяву про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 13.07.2017, в яких просить у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити, на підтвердження чого зазначає такі аргументи проти позиції позивача:

- недотримання суддею ОСОБА_2 встановлених норм адміністративного судочинства зумовило порушення нею принципу верховенства права, закріпленого у статті 8 Конституції України, що спричинило негативні наслідки та порушило права особи, яка брала участь у справі на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод;

- зазначеними діями суддя ОСОБА_2 порушила принцип гласності та відкритості судового розгляду, закріплені частиною першою статті 12 КАС України;

- в ході перевірки комісією встановлені обставини, що свідчать про наявність в діях судді ОСОБА_2 ознак дисциплінарного проступку, наслідком якого може бути притягнення судді до дисциплінарної відповідальності з підстав передбачених пунктом 1 частини першої статті 83 Закону № 2453-VI (в редакції, що діяла до 28.03.2015), а саме: істотні порушення норм процесуального права при здійсненні правосуддя, пов'язані зокрема, з відмовою у доступі особи до правосуддя з підстав, не передбачених законом;

- при відкритті дисциплінарного провадження стосовно судді ОСОБА_2 Комісія застосувала принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, що викладена у справі «Гурепка проти України»;

- у зв'язку зі спливом річного строку на притягнення до дисциплінарної відповідальності та відповідно до частини четвертої статті 87 Закону № 2453-VI (в редакції, що діяла до 28.03.2015) дисциплінарне провадження стосовно судді ОСОБА_2 припинено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Постановою Верховної Ради України від 15.04.2010 № 2136-VI ОСОБА_2 обрано на посаду судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

В липні 2015 року до Комісії надійшла дисциплінарна скарга ОСОБА_5 щодо поведінки судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_2

За результатами перевірки даних про наявність підстав для відкриття дисциплінарної справи стосовно судді ОСОБА_2 членом Комісії ОСОБА_6 встановлено наступне.

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.11.2010 у справі №2а-1905/10 задоволено позов ОСОБА_5 до Управління пенсійного фонду України в м. Світловодську Кіровоградської області про перерахунок та виплату пенсії за віком з 02.06.2010 та в подальшому, з використанням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії, за 2008 рік (календарний рік, що передує року перерахунку пенсії).

20.11.2012 до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Управління пенсійного фонду України в м. Світловодську Кіровоградської області, подана 12.10.2012 через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області. Одночасно пенсійний фонд просив поновити строк апеляційного оскарження.

Ухвалою судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_2 від 21.11.2012 відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження на 24.10.2013.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2013 апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в м. Світловодську Кіровоградської області задоволено: скасовано постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.11.2010, у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

У липні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до Комісії зі скаргою щодо неналежної поведінки судді ОСОБА_2, в якій посилалась на те, що апеляційна скарга, подана Управлінням пенсійного фонду України в м. Світловодську Кіровоградської області, прийнята з порушенням строку - через 1 рік 10 місяців 15 днів; про апеляційну скаргу та дату судового розгляду позивача повідомлено не було. За наслідками розгляду апеляційної скарги 24.10.2013 року Дніпровським апеляційним адміністративним судом у складі головуючого судді ОСОБА_2, суддів Коршуна А.О., Чередниченко В.Є. прийнято постанову про скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні позову. Вказане рішення апеляційного суду було направлене позивачу ОСОБА_5 21.07.2014, тобто через 9 місяців після прийняття.

За результатами перевірки даних про наявність підстав для притягнення судді           ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності членом Комісії ОСОБА_6 04.05.2016 складено висновок про наявність підстав для відкриття щодо позивача дисциплінарної справи, на підставі якого рішенням від 07.06.2016 №1245/дп-16 щодо позивача відкрито дисциплінарну справу. Зазначено про те, що рішення є остаточним і оскарженню не підлягає.

За результатами розгляду дисциплінарної справи рішенням Комісії від 27.10.2016                   № 1886/дп-16 дисциплінарне провадження щодо позивача припинено у зв'язку із спливом з дня вчинення проступку строку для притягнення до дисциплінарної відповіданості.

При цьому Комісією встановлено, що позивач без належного повідомлення сторін, без вирішення клопотання пенсійного фонду про поновлення строку на апеляційне оскарження постановила немотивовану ухвалу від 21.11.2012 про відкриття апеляційного провадження через 1 рік і 10 місяців після ухвалення рішення судом першої інстанції, чим порушила вимоги частини 4 статті 189 КАС України та конституційний принцип верховенства права в частині правової визначеності.

Крім того, в порушення вимог частини 3 статті 197 КАС України копії рішення суду апеляційної інстанції особам, які беруть участь у справі, протягом трьох днів з моменту підписання надіслано не було.

Враховуючи зазначене Комісія прийшла до висновку, що встановлені обставини свідчать про наявність в діях позивача складу дисциплінарного проступку, наслідком якого може бути притягнення судді до дисциплінарної відповідальності з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 83 Закону № 2453-VI (в редакції, що діяла до 28.03.2015).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, а також з діями та бездіяльністю відповідача щодо розгляду скарги ОСОБА_5, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Вищий адміністративний суд України постановою від 13.07.2017 у задоволенні позову відмовив. 

Дослідивши зібрані по справі докази, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що за правилами абзацу другого частини 7 статті 95, абзацу другого частини третьої статті 96 Закону № 2453-VI (в редакції, що діяла з 28.03.2015) рішення про відкриття дисциплінарної справи та про її припинення оскарженню не підлягають.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд виходив із того, що посилання позивача на неврахування Комісієї того факту, що ОСОБА_2 просила не притягати її до дисциплінарної відповідальності є безпідставним і не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки за результатами розгляду дисциплінарної справи позивача до дисциплінарної відповідальності притягнуто не було.

В своєму рішенні Вищий адміністративний суд України вказав, що доводи позивача в частині визнання протиправними дій відповідача щодо безпідставного проведення перевірки та відкриття дисциплінарного провадження є безпідставними, оскільки перевірка щодо судді ОСОБА_2 проведена на підставі поданої у визначеному законом порядку скарги, а рішення про відкриття дисциплінарного провадження прийняте за результатами проведеної уповноваженим членом Комісії перевірки. 

За результатами перевірки комісія прийшла до висновку про те, що встановлені обставини можуть свідчити про наявність в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, в ході розгляду скарги такі обставини знайшли своє підтвердження, однак за результатами її розгляду дисциплінарне провадження було припинене, позивача до дисциплінарної відповідальності притягнуто не було і негативні наслідки такого притягнення для позивача не настали.

Також суд, надавши оцінку вимогам позивача про визнання дій та бездіяльності відповідачів протиправними в частині створення перешкод для оскарження рішення, ненадання звукозапису засідання, неналежній підготовці дисциплінарної справи, не складення повного тексту рішення, не оголошенні його на засіданні Комісії, не доведення мотивів його прийняття та доказів, не роз'яснення порядку його оскарження, несвоєчасному надісланні рішення Комісії, дійшов висновку, що вони не підлягають задоволенню, оскільки норми про неможливість оскарження рішень про відкриття дисциплінарної справи та про її припинення передбачені Законом, а можливість відкладення розгляду питання передбачена Регламентом Комісії. Крім того, позивач копію рішення Комісії отримала, таке рішення містить посилання на відповідні мотиви та докази і в подальшому позивач своєчасно скористалась можливістю оскарження рішень, дій та бездіяльності відповідача. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач із запитом від 14.06.2016 про надання звукозапису до Комісії не зверталась і засідання Комісії 12.06.2016 по розгляду скарги на дії позивача не проводилось. 

Посилання позивача на порушення відповідачем строку перевірки та складання висновку колегія суддів також вважає безпідставним, оскільки Законом України «Про судоустрій та статус суддів» та Регламентом Комісії такі строки не передбачені.

Також безпідставним є посилання позивача на протиправне на її думку невитребування відповідачем судової справи із Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, оскільки з наданої відповідачем копій дисциплінарної справи вбачається, що таку справу було витребувано і на вимогу члена Комісії ОСОБА_6 її копію направлено на адресу Комісії.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

28.03.2015 набрав чинності Закон України від 12.02.2015 № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд», яким Закон України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» викладено в новій редакції.

30.09.2016 Закон України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» втратив чинність та набрав чинності Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402- VIII.

Відповідно до абзацу пункту 31 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402- VIII, пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону «№ 192-VIII, процедура дисциплінарного провадження здійснюється Комісією за правилами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 в редакції 2015 року, а питання притягнення судді до дисциплінарної відповідальності вирішується за приписами цього закону в редакції 2010 року.

Скарга ОСОБА_5 стосується поведінки судді ОСОБА_2, яка мала місце під час дії Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 в редакції, що діяла до 28.03.2015 року.

Згідно частини першої статті 84 Закону № 2453-VI (в редакції, що діяла до 28.03.2015) дисциплінарне провадження - це процедура розгляду органом, визначеним законом,  звернення,  в якому містяться  відомості  про порушення суддею вимог щодо його статусу,  посадових обов'язків чи присяги судді. 

Підстави, за яких суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження встановлені статтею 83 означеного Закону. 

Відповідно до частини першої статті 83 Закону № 2453-VI (в редакції, що діяла до 28.03.2015) суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з таких підстав: 

1) істотні порушення норм процесуального права при здійсненні правосуддя,  пов'язані, зокрема, з відмовою у доступі особи до правосуддя з підстав, не передбачених законом, порушення вимог щодо розподілу та реєстрації справ у суді,  правил підсудності чи підвідомчості, необґрунтоване вжиття заходів забезпечення позову; 

2) невжиття суддею заходів щодо розгляду заяви, скарги чи справи протягом строку, встановленого законом; 

3) порушення вимог щодо неупередженого розгляду справи, зокрема порушення правил щодо відводу (самовідводу); 

4) систематичне або грубе одноразове порушення правил суддівської етики, що підриває авторитет правосуддя; 

5) розголошення таємниці, що охороняється законом, в тому числі таємниці нарадчої кімнати або таємниці, яка стала відомою судді під час розгляду справи у закритому судовому засіданні; 

6) неподання або несвоєчасне подання для оприлюднення декларації про  майновий стан, відображення в ній завідомо неправдивих відомостей. 

Відповідно до частин першої-другої, шостої, сьомої статті 86 Закону дисциплінарне провадження щодо судді передбачає здійснення перевірки даних про наявність підстав для притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, відкриття дисциплінарної справи, її розгляд і прийняття рішення органом, що здійснює дисциплінарне провадження. 

Перевірка даних про наявність підстав для відкриття дисциплінарної справи та притягнення судді місцевого чи апеляційного суду до дисциплінарної відповідальності здійснюється членом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у порядку, встановленому цим Законом. 

Член Вищої кваліфікаційної комісії суддів України за результатами перевірки складає висновок з викладенням фактів та обставин, виявлених у ході перевірки, та пропозицією про відкриття чи відмову у відкритті дисциплінарної справи. Висновок члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та зібрані у процесі перевірки матеріали передаються на розгляд  Вищої  кваліфікаційної комісії суддів України. 

Питання  про  відкриття дисциплінарної справи чи відмову в її відкритті вирішує Вища кваліфікаційна комісія суддів України. 

Відповідно до частини четвертої статті 87 Закону № 2453-VI (в редакції, що діяла до 28.03.2015) дисциплінарне стягнення до судді застосовується не пізніше шести місяців із дня відкриття  Вищою  кваліфікаційною  комісією суддів України провадження в дисциплінарній справі, але не пізніше року з дня вчинення проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування судді у відпустці. 

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що перед тим як застосувати строки давності, Комісія має з'ясувати наявність чи відсутність підстав для притягнення судді до відповідальності за порушення присяги судді, оскільки строки давності можуть бути застосовані лише у разі встановлення судом таких підстав.

Як видно з матеріалів справи та встановлено судом, з дня вчинення суддею ОСОБА_2 проступку, а саме: 21.11.2012, без урахування часу тимчасової непрацездатності та перебування її у відпустці, минуло більше року. Крім того, в ході дисциплінарного провадження Комісією встановлені підстави для притягнення судді ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, прийняте Комісією рішення про застосування строків давності з огляду на наявність підстав для притягнення судді до дисциплінарної відповідальності відповідає вимогам чинного на момент прийняття такого рішення законодавства.

За правилами частини сьомої статті 95 Закону № 2453-VI (в редакції, що діяла з 28.03.2015) встановлено, що питання про відкриття дисциплінарної справи чи відмову в її відкритті вирішує орган, що здійснює дисциплінарне провадження щодо суддів. Член органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо суддів, який проводив перевірку, не бере участі у прийнятті рішення про відкриття або про відмову у відкритті дисциплінарної справи.

Рішення про відкриття або про відмову у відкритті дисциплінарної справи оскарженню не підлягає.

Відповідно до частини третьої статті 96 Закону № 2453-VI (в редакції, що діяла з 28.03.2015) якщо органом, що здійснює дисциплінарне провадження щодо суддів, прийнято рішення про відсутність підстав для притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, дисциплінарне провадження припиняється з одночасним повідомленням про це заінтересованих осіб.

Рішення про припинення дисциплінарного провадження оскарженню не підлягає.

Отже, Вищий адміністративний суд України, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши всі аргументи учасників справи та докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, відмовляючи у задоволенні позову, вірно послався на положення статей 95, 96 означеного Закону. 

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Касаційного адміністративного суду зазначає, що постанова Вищого адміністративного суду України від 13.07.2017  постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому у задоволенні заяви ОСОБА_2 слід відмовити. 

На підставі викладеного, керуючись статтями 235-242, 244, 244-1 КАС України в редакції Закону України від 13.07.2017 №2136-VIII, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 13.07.2017.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

_________________________
_________________________
_________________________

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду