ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року 
м. Київ

Справа №  910/10369/15 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Катеринчук Л.Й. - головуючий, Білоус В.В., Пєсков В.Г.
за участі секретаря судового засідання Сліпчук Н.В.

учасники справи:
боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кепітал Форс",
представник - Рабчун Р.О. (довіреність від 23.04.2018)
кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю " Істок",
кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-правова компанія"
кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кристал-R", 
кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю  "Будтехінвес",
кредитор - ОСОБА_5,
представник - адвокат ОСОБА_6 (договір про надання правової допомоги від 27.03.2018)
ліквідатор - Кучак Юрій Федорович,
Товариство з обмеженою відповідальністю  "Будініціатива",
Товариство з обмеженою відповідальністю  "Універсальний торговий дім "Меркурій"
розглянув касаційні скарги ОСОБА_5 та ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Кепітал Форс" Кучака Юрія Федоровича 
на постанову Київського апеляційного господарського суду 
від 10.10.2017
у складі колегії суддів: Остапенко О.М. (головуючий), Пантелієнко В.О., Баранець О.М.
за заявою ОСОБА_5  
про визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна банкрута та договору купівлі-продажу майна  Товариства з обмеженою відповідальністю "Кепітал Форс" від 24.03.2017
в межах справи №910/10369/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Кепітал Форс"

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ
1. 05.02.2018 справа №910/10369/15 Господарського суду міста Києва надійшла до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з Вищого господарського суду України відповідно частини 5 статті 31 та підпункту 6 пункту 1 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017.
2. 26.02.2018, за наслідком проведеного повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого протоколами від 15.02.2018, колегією суддів Верховного Суду у складі: Катеринчук Л.Й. - головуючий, Білоус В.В., Пєсков В.Г. відкрито касаційне провадження у справі №910/10369/15 Господарського суду міста Києва за касаційними скаргами ОСОБА_5 та ліквідатора ТОВ "Кепітал Форс" Кучака Ю.Ф. на постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2017 та призначено їх розгляд на 24.04.2018 о 09 год. 45 хв.
3. Учасники справи відзивів на касаційні скарги не подали.
4. На розгляд касаційного суду винесено проблему застосування положень статей 55, 58, 64, 66, 69, 71 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 (далі - Закону про банкрутство), статей 220, 657 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статей 43, 77, 84 ГПК України в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991, до набрання чинності Законом України №2147-VІІI від 03.10.2017.

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Розгляд справи в суді першої інстанції та прийняте ним рішення
5. У провадженні Господарського суду міста Севастополя знаходилась справа №5020-234/2012 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Кепітал Форс" (далі - ТОВ "Кепітал Форс", боржник), порушена ухвалою Господарського суду міста Севастополя від 12.03.2012, постановою Господарського суду міста Севастополя від 14.05.2013 ТОВ "Кепітал Форс" визнано банкрутом, відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Чикильдіна О.М.
6. 28.04.2015 ПАТ "Севастопольське підприємство "Ера" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про відновлення втраченої справи Господарського суду міста Севастополя №5020-234/2012 за заявою ТОВ "Кепітал Форс" про банкрутство. 
7. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2015 відновлено справу №5020-234/2012 про банкрутство ТОВ "Кепітал Форс" у відповідності з приписами Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".
8. Провадження у справі №910/10369/15 про банкрутство ТОВ "Кепітал Форс" здійснюється на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою Господарського суду міста Севастополя від 14.05.2013 про визнання боржника банкрутом, ухвалою суду від 30.11.2015 ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф.
9. 17.02.2017 організатором аукціону на сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України розміщено повідомлення про проведення другого повторного аукціону з продажу майна боржника, призначеного на 22.03.2017 (номер публікації 40475). Відповідно до зазначеного повідомлення, до продажу включено лот №1, до складу якого входить нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що складається з: Корпусу 34-Б (Літ. А, А-1, підвал), загальною площею 8883,5 кв.м. Початкова вартість лота №1 - 9 650 899, 60 грн. Аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості.
10. Відповідно до повідомлення про результати проведення другого повторного аукціону з продажу майна банкрута (номер публікації 41388), опублікованого на веб-сайті ВГСУ 22.03.2017, за результатами проведення зазначеного аукціону, організатором аукціону - ТОВ "Універсальний торговий дім "Меркурій" було визначено переможцем аукціону ТОВ "Будініціатива", яким запропоновано найвищу ціну за виставлене на продаж майно на суму 2 895 269, 88 грн., про що складено відповідний протокол проведення аукціону №01-09/53 від 22.03.2017.
11. 28.04.2017 ОСОБА_5 звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про визнання результатів аукціону недійсними, у якій заявник просив суд визнати недійсними результати аукціону з продажу майна ТОВ "Кепітал Форс", проведеного 22.03.2017, та визнати недійсним договір купівлі-продажу від 24.03.2017, укладений з переможцем аукціону з продажу майна банкрута.
12. В обґрунтування своїх вимог заявник з посиланням на норми цивільного права та законодавства про банкрутство зазначив, що реалізація майна ТОВ "Кепітал Форс" відбулась з грубим порушенням Закону про банкрутство, оскільки в оголошенні, розміщеному торгуючою організацією на веб-сайті Вищого господарського суду України, відсутні належні докази розміщення на спірному нерухомому майні оголошення про його продаж на аукціоні, які б містили достовірні дані про об'єкт, дату й час проведення фотозйомки, а також відомостей про те, що продаж відбудеться шляхом проведення аукціону, також заявник посилається на необхідність обов'язкового нотаріального посвідчення укладеного на аукціоні договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу. У додаткових обґрунтуваннях 29.05.2017 заявник також вказував на те, що під час продажу майна банкрута у вигляді цілісного майнового комплексу до ЦМК не було включено дебіторську заборгованість банкрута перед ПАТ "Севастопольське підприємство "Ера" на суму 2 724 166, 19 грн., факт наявності якої підтверджується ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2017 у справі №5020-9/328-4/264 про банкрутство останнього. Крім того, під час реалізації нерухомого майна на все майно банкрута було накладено арешт, який перебував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про обтяження 13186702, а отже, у ліквідатора банкрута за наявності арешту на нерухоме майно не було права здійснювати його реалізацію до моменту зняття арешту у передбаченому законом порядку.
13. 29.05.2017 Господарський суд міста Києва у складі судді Чеберяка П.П. задовольнив заяву громадянина ОСОБА_5 про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна ТОВ "Кепітал Форс" та договору купівлі-продажу майна ТОВ "Кепітал Форс" від 24.03.2017, визнав недійсними результати аукціону з продажу майна ТОВ "Кепітал Форс", який оформлений протоколом про проведення аукціону №01-09/53 від 22.03.2017, визнав недійсним договір-купівлі-продажу майна від 24.03.2017, укладений між ТОВ "Кепітал Форс" та ТОВ "Будініціатива".
13.1. Розглянувши заяву громадянина ОСОБА_5 про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна ТОВ "Кепітал Форс" та договору купівлі-продажу майна ТОВ "Кепітал Форс" від 24.03.2017, суд дійшов висновку, що наведені заявником обставини, з якими він пов'язує можливість визнання результатів аукціону з продажу майна банкрута, а також укладеного за наслідками його проведення договору купівлі-продажу недійсними, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а зокрема:
-з оголошення, розміщеного на веб-сайті ВГСУ вбачається, що у ньому відсутні дані про розміщення оголошення про продаж спірного об'єкта, які б містили дату й час проведення фотозйомки, що дозволяє ідентифікувати момент коли таке оголошення було розміщено на ньому та на стіні якого саме об'єкта його розміщено (т. 1, а.с. 37);
- укладений між сторонами договір купівлі-продажу нерухомого, як угода про відчуження нерухомого майна, підлягає нотаріальному посвідченню відповідно до статті 657 ЦК України;
- під час проведення першого аукціону з відчуження цілісного майнового комплексу до його складу не було включено дебіторську заборгованість перед банкрутом ПАТ "Севастопольське підприємство "Ера" згідно з ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2017 у справі №5020-9/328-4/264, що є порушенням статті 191 ЦК України;
- у ліквідатора за наявності арешту на нерухоме майно, що підтверджується відповідними записами у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, не було права здійснювати його реалізацію, відповідно до статей 3, 37 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".
13.2. З огляду на встановлене та керуючись як нормами зазначеного цивільного законодавства, так положеннями законодавства про банкрутство (статтями 49-51, 55, 58, 71 Закону про банкрутство), які визначають можливість в межах провадження у справі про банкрутство визнати недійсними результати аукціону з підстав порушення процедури його проведення, суд першої інстанції дійшов висновку про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника, оформленого Протоколом про проведення аукціону №01-09/53 від 22.03.2017.
Провадження в суді апеляційної інстанції та обґрунтування прийнятої ним постанови
14. Переможець аукціону - ТОВ "Будініціатива" не погоджуючись з ухвалою суду, звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що вимоги заявника не підлягають задоволенню з огляду на те, що частиною 1 статті 20 Закону про банкрутство наведено вичерпний перелік підстав, за якими правочини (договори), що були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство, можуть бути визнані недійсними або спростовані господарським судом в межах провадження у справі про банкрутство за заявою конкурсного кредитора та у справі відсутні підстави для визнання недійсними результатів аукціону з підстав, зазначених статтею 20 Закону, а також про те, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2017 у даній справі було скасовано всі арешти, накладені на нерухоме майно боржника.
15. 10.10.2017 постановою Київського апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: Остапенко О.М. (головуючий), Пантелієнко В.О., Баранець О.М. апеляційну скаргу ТОВ "Будініціатива" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.05.2017 задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.05.2017 у справі №910/10369/15 скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні заяви громадянина ОСОБА_5 про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна ТОВ "Кепітал Форс", який оформлено протоколом проведення аукціону №01-09/53 від 22.03.2017 та договору купівлі-продажу майна ТОВ "Кепітал Форс" від 24.03.2017, який укладено між ТОВ "Кепітал Форс" та ТОВ "Будініціатива" відмовлено.
15.1. Апеляційним судом встановлено, що 30.11.2015 повноваження ліквідатора боржника виконував Кучак Ю.Ф., який здійснював продаж майна боржника із залученням організатора торгів - Правобережної товарної біржі, якою розміщувалися оголошення про продаж з аукціону майна боржника цілісним майновим комплексом на сайті Міністерства юстиції України який призначався на 10.02.2014 (за сукупністю визнаних вимог кредиторів 125 690 644, 82 грн. відповідно до ухвали Господарського суду міста Севастополя від 16.08.2012 у справі №5020-234/2012, з урахуванням ухвал про виправлення описки від 14.09.2012, а також відповідно до ухвали Господарського суду міста Севастополя від 29.08.2013) та аукціону з продажу майна боржника окремим лотом на 08.04.2014 (відповідно до оголошення, до складу Лота №1 входить нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що складається з: Корпусу 34-Б (Літ. А, А-1, підвал), загальною площею 8883,5 кв.м., початкова вартість лота №1 - 15 079 530 грн. за ціною 15 079 530 грн., визначеною його експертною оцінкою 22.10.2013, без можливості зниження початкової вартості). Судом встановлено, що зазначені аукціони визнано такими, що не відбулися за відсутності заявок від учасників. 
15.2. Апеляційним судом встановлено, що Правобережною товарною біржею на сайті Міністерства юстиції України розміщено оголошення про проведення повторного аукціону з продажу майна боржника лотами по оціночній вартості, призначеного 13.05.2014. Відповідно до оголошення, до складу Лота №1 входить нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що складається з: Корпусу 34-Б (Літ. А, А-1, підвал), загальною площею 8883,5 кв.м., початкова вартість лота №1 - 12 063 624 грн., яка була зменшена на 20% щодо початкової вартості попереднього аукціону, з можливістю зниження початкової вартості, але не більше ніж на 50% від початкової вартості. Однак, 12.05.2014 на сайті Мін'юсту розміщено повідомлення, що повторний аукціон з продажу майна боржника лотами по оціночній вартості, призначений на 13.05.2014, скасовано відповідно до листа арбітражного керуючого Чикильдіна О.М.
15.3. Апеляційний суд встановив, що ліквідатор ТОВ "Кепітал Форс" арбітражний керуючий Кучаком Ю.Ф. розірвав договір з проведення аукціону із Правобережною товарною біржею, провів конкурс з визначення нового організатора аукціону з продажу майна боржника, за результатом якого 04.01.2016 рішенням ліквідатора визначено організатором аукціону - ТОВ "Універсальний Торговий дім "Меркурій". 11.01.2016 між ліквідатором банкрута та ТОВ "Універсальний Торговий дім "Меркурій" укладено договір на організацію продажу майна банкрута з аукціону з відповідними додатковими угодами до нього. Крім того, ТОВ "Сопрано-Нова", як одним з іпотекодержателів, надано згоду на продаж нерухомого майна, що складається Корпусу 34-Б (Літ. А, А-1, підвал), загальною площею 8883,5 кв.м.
15.4. Апеляційним судом встановлено, що 16.01.2016 організатором аукціону ТОВ "Універсальний Торговий дім "Меркурій" розміщено на веб-сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України оголошення про проведення 16.02.2016 повторного аукціону з продажу майна лотами. Відповідно до оголошення, до складу Лота №1 входить нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що складається з: Корпусу 34-Б (Літ. А, А-1, підвал), загальною площею 8883,5 кв.м., початкова вартість лота №1 - 12 063 624 грн., яка була зменшена на 20% щодо початкової вартості попереднього аукціону, з можливістю зниження початкової вартості. 21.01.2016 на веб-сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України торгуючою організацією розміщено повідомлення, що повторний аукціон з продажу майна лотами, призначений на 16.02.2016, визнаний таким, що не відбувся у зв'язку з відсутністю заявок на участь в аукціоні.
15.5. Апеляційний суд встановив, що 22.01.2016 організатором аукціону ТОВ "Універсальний Торговий дім "Меркурій" оприлюднено оголошення про проведення другого повторного аукціону з продажу майна банкрута, призначеного на 23.02.2016. Відповідно до оголошення, до складу Лота №1 входить нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що складається з: Корпусу 34-Б (Літ. А, А-1, підвал), загальною площею 8883,5 кв.м., початкова вартість лота №1 - 9 650 899, 60 грн., яка була зменшена на 20% щодо початкової вартості попереднього аукціону, з можливістю зниження початкової вартості. Однак, відповідно до повідомлення №28287 від 16.02.2016, другий повторний аукціон з продажу майна банкрута, призначений на 23.02.2016, скасовано організатором аукціону у зв'язку з необхідністю внесення змін до тексту оголошення.
15.6. Апеляційним судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 замінено кредитора ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії", в іпотеці якого перебувало майно банкрута, його правонаступником - громадянином РФ ОСОБА_5 на підставі укладених між ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", між ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" та ТОВ "Сопрано-Нова", а також між ТОВ "Сопрано-Нова" та громадянином РФ ОСОБА_5 договорів відступлення прав вимог за кредитним договором та іпотечним договором. 
15.7. Апеляційним судом встановлено, що ухвалою місцевого господарського суду від 13.02.2017 надано ліквідатору згоду на продаж заставного майна ТОВ "Кепітал Форс", що належить останньому на праві власності, а саме: корпусу 34-Б (Літ. А, А-1, підвал), загальною площею 8883,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
15.8. Апеляційний суд встановив, що 20.02.2017 організатором аукціону ТОВ "Універсальний Торговий дім "Меркурій" на сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України розміщено оголошення про проведення 22.03.2017 другого повторного аукціону. Відповідно до оголошення, до складу Лота №1 входить нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що складається з: Корпусу 34-Б (Літ. А, А-1, підвал), загальною площею 8883,5 кв.м., початкова вартість лота №1 - 9 650 899, 60 грн., яка була зменшена на 20% щодо початкової вартості попереднього аукціону (повторного аукціону), з можливістю зниження початкової вартості. За наслідками проведення другого повторного аукціону з продажу майна боржника лотами 22.03.2017 переможцем аукціону було визначено ТОВ "Будініціатива", яким запропоновано найвищу ціну за виставлене на продаж майно, а зокрема, 2 895 269, 88 грн., про що складено відповідний протокол проведення аукціону №01-09/53 від 22.03.2017 та розміщено на сайті Вищого господарського суду України повідомлення про результати проведення аукціону з продажу майна ТОВ "Кепітал Форс".
16. Апеляційним судом встановлено, що на виконання вимог статей 71, 75 Закону про банкрутство, 24.03.2017 переможцем аукціону перераховано організатору аукціону 1 930 179, 92 грн. за придбане майно відповідно до платіжного доручення №54, з урахуванням суми гарантійного внеску в розмірі 965 089, 96 грн., сплаченого раніше платіжним дорученням №53 від 22.02.2017, а також підписано у простій письмовій формі договір купівлі-продажу майна з ТОВ "Кепітал Форс" в особі його ліквідатора та акт передання права власності на нерухоме майно. 10.04.2017 приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маковецьою О.А. на підставі зазначених вище документів видано покупцю Свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні, яке зареєстровано у реєстрі за №1698, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №84705405 від 10.04.2017, з посиланням на те, що зазначені докази містяться в матеріалах справи. 
17. З огляду на зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що встановлені ним обставини справи спростовують доводи ОСОБА_5 про невідповідність договору купівлі-продажу вимогам Закону про банкрутство та про його нікчемність.
18. Апеляційним судом спростовано доводи заявника про відсутність доказів розміщення на спірному нерухомому майні оголошення про його продаж на аукціоні з посиланням на роздруківку відповідного оголошення про проведення другого повторного аукціону, яка є в матеріалах справи та з якої вбачається, що "на самому об'єкті продажу було розміщено оголошення про продаж майна на аукціоні та номер телефону організатора аукціону, що підтверджується фотографічними зображеннями нерухомого майна, що дозволяло будь-якій зацікавленій особі у разі виникнення питань звернутись до торгуючої організації за додатковою інформацією".
19. Апеляційний суд відхилив висновки суду першої інстанції та доводи заявника про продаж арештованого майна з посиланням на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2017 про скасування обтяжень та арештів у даній справі про банкрутство, яка є чинною. Внаслідок чого, апеляційний суд зазначив про те, що ліквідатором правомірно здійснено продаж майна боржника на другому повторному аукціоні, якій відбувся 22.03.2017.
20. Щодо тверджень заявника про те, що під час продажу майна банкрута у вигляді цілісного майнового комплексу до ЦМК не було включено дебіторську заборгованість банкрута перед ПАТ "Севастопольське підприємство "Ера" на суму 2 724 166, 19 грн., факт наявності якої підтверджується ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2017 у справі №5020-9/328-4/264, апеляційний суд зазначив, що на спірному аукціоні, який відбувся 22.03.2017, було виставлено на продаж майно боржника не у вигляді цілісного майнового комплексу, як про те зазначає заявник, а відповідними частинами (лотами), що підтверджується наявними у матеріалах справи роздруківками оголошень про продаж майна ТОВ "Кепітал Форс", до складу якого ввійшов тільки спірний об'єкт нерухомості.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи скаржника
21. Скаржник ОСОБА_5 зазначав про порушення організатором аукціону статей 58, 59 Закону про банкрутство на предмет зазначення в оголошенні про продаж майна, строків платежів, реквізитів рахунків, на які вносяться платежі, оскільки організатором аукціону було зазначено власні розрахункові рахунки в оголошенні, а не рахунки боржника, а також про неналежність наданих доказів з публікації оголошення про продаж на об'єкті нерухомості, оскільки фотографія оголошення зроблена на стіні незрозуміло якої будівлі та неможливо встановити дату такої фотофіксації оголошення про продаж на об'єкті нерухомості.
22. Скаржник ОСОБА_5 аргументував порушенням частини 1 статті 50 та статті 71 Закону про банкрутство, яка імперативно визначає наслідком проведення аукціону укладення договору купівлі-продажу майна боржника упродовж 5 днів з моменту отримання від організатора проекту договору та сплати повної вартості за придбане майно, зазначав що такий договір щодо нерухомого майна має укладатися в нотаріальній формі, а укладення договору у простій письмовій формі свідчить про його нікчемність.
23. Скаржник ОСОБА_5 зазначав про неналежне повідомлення його про судове засідання ухвалою суду від 30.08.2017, які були адресовані на прізвище "ОСОБА_5" та повернулось без вручення адресату та про розгляд справи в судових засіданнях 26.09.2017 і 10.10.2017 взагалі без вжиття заходів щодо його повідомлення про судові засідання.
24. Ліквідатор боржника Кучак Ю.Ф. зазначав про порушення апеляційним судом вимог статей 49-50, 55, 71 Закону про банкрутство, статей 220, 657 ЦК України та статті 43 ГПК України, внаслідок обрання ним організатора торгів, виходячи з єдиної пропозиції, що виключає дотримання вимог закону щодо обрання організатора торгів за наслідком проведеного конкурсу, оформлення наслідків проведення аукціону з продажу нерухомого майна шляхом укладення договору у простій письмовій формі, що означає нікчемність такого договору, проведення торгів за наявності чинного арешту, включеного до державного реєстру обтяжень, що спростовує висновки апеляційного суду про дійсність такого правочину.
Доводи інших учасників справи
25. Учасники справи про банкрутство відзивів на касаційні скарги не надали.
НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 
26. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011
Частини 1, 2, 5, 8 статті 44 - після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною. Ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута з урахуванням вимог цього Закону. Ліквідатор має право самостійно проводити торги на аукціоні відповідно до законодавства або залучити на підставі договору організатора аукціону-юридичну особу, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги. Ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами. Спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство.
Частини 1, 4-6 статті 49 - продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів. Суб'єктами аукціону є його замовник, організатор та учасники. Замовником є ліквідатор, призначений господарським судом у порядку, встановленому цим Законом. Організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону.
Частини 3 статті 55 - результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.
Частина 3 статті 58 - під час продажу на аукціоні нерухомого майна оголошення повинно бути також розміщено на нерухомому майні.
Стаття 65 - якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення аукціону без визначення переможця протягом місяця (у разі продажу нерухомого майна - двох місяців) організатор аукціону зобов'язаний провести повторний аукціон. Якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення повторного аукціону без визначення переможця протягом місяця організатор аукціону зобов'язаний провести другий повторний аукціон. Якщо інше не встановлено договором, початковою вартістю повторного аукціону, другого повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону, попереднього повторного аукціону.
Частини 3, 4, 5 статті 66 - якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості. Під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір. Якщо після зниження початкової вартості виявиться бажаючий (бажаючі) укласти договір, аукціон проводиться у загальному порядку. 
Частини 3-5 статті 71 - протягом п'яти днів з дати підписання цього протоколу замовник аукціону надсилає переможцеві торгів пропозицію щодо укладення договору купівлі-продажу майна разом з проектом цього договору відповідно до поданої переможцем торгів пропозиції щодо встановлення ціни цього майна. У разі придбання переможцем кількох лотів договір укладається окремо на кожний лот. Переможець торгів повинен протягом п'яти днів з дня одержання проекту договору підписати його та перерахувати кошти за придбане майно на зазначений у протоколі номер банківського рахунка.  Строк оплати може бути продовжено за згодою організатора аукціону, але не довше ніж на десять календарних днів, за умови сплати переможцем торгів не менш як 50 відсотків ціни продажу майна.
27. Цивільний кодекс України
Частина 2 статті 215 - недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.
Частина 1 статті 220 - у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Стаття 657 - договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
28. Закон України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"
Частина 2 статті 12 - реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.  
Частина 3 статті 24 - обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.
Пункт 5 частини 1 статті 37 - до публічних обтяжень належать : … накладення арешту на рухоме майно на підставі рішень уповноважених органів (осіб) у випадках, встановлених законом; 
Стаття 41 - публічне обтяження припиняється на підставі рішення уповноваженого органу (особи) з дня набрання ним законної сили. Публічне обтяження також припиняється внаслідок реалізації прав, що випливають із змісту публічного обтяження. Відомості про припинення публічного обтяження підлягають реєстрації протягом п'яти днів із дня його припинення. Обов'язок щодо здійснення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган або на уповноважену ним особу. Уповноважений орган несе відповідальність у встановленому законом порядку за порушення обов'язку щодо реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження.  
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
29. З огляду на повноваження суду касаційної інстанції при перегляді судових рішень в касаційному порядку відповідно до статті 300 ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника про порушення норм матеріального права (203, 215, 220, 657 ЦК України, статей 55, 58, 71 Закону про банкрутство) та норм процесуального права (статей 43, 101 ГПК України).
А.2. Юридична оцінка доводів касаційної скарги та висновків судів
30. Визначений положеннями Закону про банкрутство (статей 44, 49 - 75) порядок продажу майна в провадженні у справі про банкрутство передбачає реалізацію майна банкрута в ліквідаційній процедурі шляхом проведення торгів у формі аукціону ліквідатором самостійно або із залученням організатора аукціону на конкурсній основі на підставі укладеного з ним договору про проведення аукціону. Така процедура визначена законодавцем як цілісний процес, що зобов'язує організатора аукціону провести перший, повторний та другий повторний аукціони. При цьому, у разі неможливості продажу майна боржника у складі цілісного майнового комплексу за наслідком проведення першого аукціону, ліквідатор здійснює його продаж частинами.
31. Виходячи з положень частини 3 статті 55 Закону про банкрутство, підставами для визнання результатів аукціону недійсними є недодержання ліквідатором або організатором аукціону вимог Закону про банкрутство щодо його проведення, зокрема, порядку визначення початкової вартості майна, яке підлягає реалізації в ліквідаційній процедурі, проведення конкурсу та визначення організатора аукціону, порядку допуску до участі в аукціоні, дотримання строків та часу проведення аукціону, оприлюднення оголошення про проведення аукціону та вимог до його змісту, порядку проведення аукціону (повторного, другого повторного аукціонів) та порядку оформлення результатів аукціону.
32. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
33. Суд першої інстанції у своєму рішенні чітко та лаконічно зазначив 4 підстави для визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна банкрута : 1) з оголошення, розміщеного на веб-сайті ВГСУ, вбачається, що у ньому відсутні дані про розміщення оголошення про продаж на спірному об'єкті, які б містили дату й час проведення фотозйомки, що дозволяє ідентифікувати момент, коли таке оголошення було розміщено на ньому та на стіні якого саме об'єкта його розміщено (т. 1, а.с. 37); 2) укладений між сторонами договір купівлі-продажу майна, як угода про відчуження нерухомості, підлягає нотаріальному посвідченню відповідно до статті 657 ЦК України; 3) під час проведення першого аукціону з відчуження цілісного майнового комплексу до його складу не було включено дебіторську заборгованість перед банкрутом ПАТ "Севастопольське підприємство "Ера" згідно з ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2017 у справі №5020-9/328-4/264, що є порушенням статті 191 ЦК України; 4) у ліквідатора за наявності арешту на нерухоме майно, що підтверджується відповідними записами у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, не було права здійснювати його реалізацію відповідно до статей 3, 37 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".
34. При цьому, очевидним є той факт, що суд апеляційної інстанції, скасувавши рішення суду першої інстанції, повинен був привести більш аргументовані доводи, аніж ті, що їх наведено судом першої інстанції у своєму рішенні. Такий висновок випливає з наведеного вище Рішення ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" від 18.07.2006. Без наведення подібних більш аргументованих доводів, аніж ті, що лягли в основу рішення суду першої інстанції, постанова Київського апеляційного господарського суду у цій справі має вважатися такою, що не спростувала висновків суду першої інстанції.
35. Аналіз мотивувальної частини постанови суду апеляційної інстанції свідчить про те, що суд апеляційної інстанції не знайшов спростування таким висновкам суду першої інстанції: 
1). Спростовуючи висновки суду першої інстанції про недопустимість наданих в оголошенні доказів про розміщення оголошення про продаж на самому об'єкті нерухомості, який виставлений на аукціон, на час здійснення публікації про проведення другого повторного аукціону, які б містили дату й час проведення фотозйомки, що дозволяє ідентифікувати момент, коли таке оголошення було розміщено на об'єкті продажу та доказів на стіні якого саме об'єкта розміщено оголошення, апеляційний суд обмежився загальною фразою: "на самому об'єкті продажу було розміщено оголошення про продаж майна на аукціоні та номер телефону організатора аукціону, що підтверджується фотографічними зображеннями нерухомого майна, що дозволяло будь-якій зацікавленій особі у разі виникнення питань звернутись до торгуючої організації за додатковою інформацією". Відтак, зазначена переоцінка недопустимого в розумінні частини 3 статті 58 Закону про банкрутство доказу за висновком суду першої інстанції була здійснена апеляційним судом без спростування тих обставин чому саме фотографічні зображення нерухомого майна (фрагмента стіни в коридорі невідомого приміщення) свідчать про дотримання вимог частини 3 статті 58 цього Закону саме на об'єкті, який продавався з спірного аукціону. 
Колегія суддів касаційного суду зазначає про те, що такий підхід в оцінці доказів не спростовує висновків місцевого суду та не демонструє того, що доводи сторони спору "були почуті" апеляційним судом;
2). Спростовуючи висновки місцевого суду про відсутність у ліквідатора права на реалізацію спірного лота, з посиланням на наявність чинних арештів та обтяжень майна у державному реєстрі обтяжень, апеляційний суд аргументував прийняттям у даній справі про банкрутство ухвали суду від 13.02.2017 про скасування всіх арештів та обтяжень майна боржника, апеляційний суд не звернув уваги на те, що в державному реєстрі є запис про те, що на майно боржника накладено арешт у кримінальній справі від 29.10.2012 (запис №13186702, т. 2 а.с. 96).
Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає неправомірним скасування арешту майна, накладеного в ході розслідування у кримінальній справі судами господарської юрисдикції, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2017 в частині скасування арешту в кримінальній справі згідно запису №13186702 - рішенням органу, який не можна вважати "судом, встановленим законом" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною. Так, у справі "Zand v. Austria" 12.10.1978 ЄСПЛ зазначив: "судова влада у демократичному суспільстві регулюється законами, джерелом яких є Парламент". Зазначений термін охоплює не лише "правові підстави існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Суд зазначає, що арешт, накладений в межах кримінальної справи, є заходом забезпечення кримінального провадження, застосованим згідно з нормами Кримінального процесуального кодексу України і його скасування відбувається в порядку, визначеному статтею 174 Кримінального процесуального кодексу України, та не може здійснюватися судами господарської юрисдикції, що випливає також із положень статей 37, 41 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". 
З огляду на таке, Суд вважає правильними висновки суду першої інстанції про проведення процедури продажу нерухомого майна у процедурі банкрутства за наявності діючого арешту такого майна, накладеного у кримінальному провадженні, та помилковими висновки апеляційного суду про можливість його скасування ухвалою господарського суду в ході провадження у справі про банкрутство.
3). Спростовуючи висновки місцевого суду про недійсність оспорюваного правочину, як угоди, що завершилась укладенням договору купівлі-продажу нерухомого майна у простій письмовій формі, без його нотаріального посвідчення, апеляційний суд аргументував наявністю у матеріалах справи доказів видачі 10.04.2017 приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маковецьою О.А. покупцю ТОВ "Будініціатива" Свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні, яке зареєстровано у реєстрі за №1698, з відповідною реєстрацією у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та посиланням на те, що зазначені докази містяться в матеріалах справи. 
Однак, у матеріалах справи, які розглядалися апеляційним судом у 2-х томах (том 1 на 192 аркушах та том 2 на 350 аркушах), та які було повернено до суду першої інстанції після апеляційного розгляду Супровідним листом від 23.10.2017 відсутні зазначені докази, які були прийняті до уваги апеляційним судом, та на які він зіслався, як на такі, що є в матеріалах справи (т. 2 а.с. 350). Відтак, зазначені висновки апеляційного суду ґрунтуються на недопустимих доказах, які відсутні в матеріалах справи.
Колегія суддів касаційного суду зазначає, що навіть якщо б до суду апеляційної інстанції було надано докази видачі нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу 10.04.2017 Свідоцтва про продаж об'єкта нерухомого майна з публічних торгів у місті Києві, це не спростує правильності висновків суду першої інстанції про необхідність укладення у процедурі банкрутства відповідно до положень частини 2 статті 59, статті 71 Закону про банкрутство саме договору купівлі-продажу майна з аукціону, оскільки його укладення є умовою проведення даних публічних торгів, як імперативна норма, а оформлення такого договору щодо нерухомого майна повинно здійснюватись з нотаріальним посвідченням, оскільки така вимога є обов'язковою згідно із статтею 657 ЦК України, а її недотримання має наслідком нікчемність такого правочину згідно з частиною 2 статті 215 ЦК України.
З огляду на відсутність у матеріалах справи доказів визнання судом дійсним зазначеного нікчемного правочину, Суд погоджується з аргументованістю та відповідністю нормам цивільного законодавства висновків місцевого суду відповідно до ухвали від 29.05.2017 про недійсність спірного правочину.
А.3. Мотиви відхилення (прийняття) доводів касаційної скарги 
36. Суд вважає, що доводи скаржника ОСОБА_5 про допущені апеляційним судом процесуальні порушення на предмет неналежного повідомлення його про місце та час судового засідання апеляційного суду є такими порушеннями, які не потягнули негативних наслідків для скаржника, оскільки його представник ОСОБА_16 був присутнім у судових засіданнях, а тому права позивача не були порушені до такого ступеня, який би зумовлював направлення справи на новий апеляційний розгляд, а в решті доводи скаржників ОСОБА_5 та ліквідатора Кучака Ю.Ф. є обґрунтованими, виходячи з висновків згідно з пунктами 30-35 мотивувальної частини даної постанови.
Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
37. З огляду на таке, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає правильним скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2017 та залишити в силі ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.05.2017 у справі №910/10369/15.

На підставі викладеного та керуючись статтями 308, 315 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційні скарги ОСОБА_5 та ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Кепітал Форс" Кучака Юрія Федоровича задовольнити.
2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2017 у справі №910/10369/15 скасувати. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.05.2017 у справі №910/10369/15 залишити в силі.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                     Л.Й. Катеринчук

Судді                                                                                                  В.В. Білоус
                                                                                                             
                                                                                                           В.Г. Пєсков