ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року 
м. Київ

Справа №  910/14598/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, Баранець О.М., Вронська Г.О.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи 
матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс"

на ухвалу Господарського суду міста Києва
(суддя - Чебикіна С.О.)
від 20.09.2017
та постанову Київського апеляційного господарського суду
(головуючий - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Гончаров С.А.)
від 24.10.2017
у справі № 910/14598/17
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Завод бурового обладнання",
Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)",
Товариства з обмеженою відповідальністю "Консорис Партнери"
про стягнення 3 397 091, 17 дол. США та 75 389 577, 42 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" (далі - ТОВ "ФК "Фактор Плюс") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Завод бурового обладнання" (далі - ТОВ "Діскавері - Завод бурового обладнання"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" (далі - ТОВ "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Консорис партнери" (далі - ТОВ "Консорис партнери") про солідарне стягнення 3 397 091,17 доларів США та 75 389 577,42 грн, з яких: - 2 400 000, 00 доларів США заборгованості за кредитом; - 997 091,17 доларів США заборгованості за процентами; 75 384 577, 41 грн - заборгованості по сплаті пені; 5 000,00 грн штрафу у зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором №196/12-KL від 28.08.2012 та договорами поруки №1108/17-2 від 11.08.2017 та № 1108/17-1 від 11.08.2017.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що позивач є кредитором за кредитним договором № 196/12-KL від 28.08.2012 у зв'язку із відступленням йому ПАТ "Златобанк" відповідних прав вимоги на підставі договору відступлення права вимоги, що посвідчений 04.02.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В., за реєстровим номером 236.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2017 порушено провадження у справі № 910/14598/17 за позовом ТОВ "ФК "Фактор Плюс" до ТОВ "Діскавері - Завод бурового обладнання", ТОВ "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)", ТОВ "Консорис партнери" про солідарне стягнення 3 397 091,17 доларів США та 75 389 577,42 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2017 зупинено провадження у справі № 910/14598/17 до вирішення справи № 910/14716/17 за позовом ТОВ "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" до ТОВ "ФК "Фактор Плюс", ПАТ "Златобанк" про визнання недійсним договору відступлення права вимоги, що посвідчений 04.02.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В., за реєстровим номером 236. Ухвала суду мотивована тим, що обставини законності набуття новим кредитором ТОВ "ФК "Фактор Плюс" прав вимоги кредитора за кредитним договором № 196/12-KL від 28.08.2012 встановлюється іншим судом в іншій судовій справі, а саме у справі № 910/14716/17; обставини та факти, що встановлюються у справі № 910/14716/17, будуть мати преюдиціальне значення для вирішення справи № 910/14598/17.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2017 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 та ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2017, ТОВ "ФК "Фактор Плюс" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, а справу передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Узагальнені доводи касаційної скарги:

- в межах розгляду іншої господарської справи № 910/4678/16 уже розглядалися позовні вимоги про визнання договору недійсним та встановлено, що він укладений з дотриманням вимог чинного законодавства України;

- судами попередніх інстанцій порушено норми статті 79 Господарського процесуального кодексу України;

- зупинення провадження у справі має наслідком порушення розумних строків тривалості судового провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 28.02.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "ФК "Фактор Плюс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.09.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 у справі № 910/14598/17. Прийнято до розгляду касаційну скаргу ТОВ "ФК "Фактор Плюс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.09.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 у справі № 910/14598/17 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Надано учасникам справи строк для подання відзивів на касаційну скаргу, який не перевищує 15 днів з дня вручення цієї ухвали.

Учасники справи своїм правом на подання відзивів не скористались.

Верховний Суд, переглядаючи у касаційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення касаційної скарги ТОВ "ФК "Фактор Плюс" з огляду на таке.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, викладено його у новій редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017.

Оскільки як місцевий господарський суд при постановленні ухвали від 20.09.2017, так і апеляційний господарський суд при прийнятті постанови від 24.10.2017, керувалися нормами Господарського процесуального кодексу України в редакції до 15.12.2017, отже Верховний Суд, переглядаючи у касаційному порядку оскаржуване судове рішення, перевіряє правильність застосування господарськими судами процесуальних норм, які були чинними на момент прийняття оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка була чинною на момент вирішення судом питання про зупинення провадження у справі) господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Як зазначено у пункті 3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якою керувалися господарські суди, відповідно до частини першої статті 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між со6ою справ різними судами або з інших причин. 

Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 3акону України "Про судоустрій і статус суддів".

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога ТОВ "ФК "Фактор Плюс" до ТОВ "Діскавері - Завод бурового обладнання", ТОВ "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)", ТОВ "Консорис партнери" про солідарне стягнення 3 397 091, 17 доларів США та 75 389 577,42 грн. В обґрунтування позовних вимог ТОВ "ФК "Фактор Плюс" посилається на умови кредитного договору № 196/12-KL від 28.08.2012, за яким він став кредитором у зв'язку із відступленням йому ПАТ "Златобанк" відповідних прав вимоги на підставі договору відступлення права вимоги, що посвідчений 04.02.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В., за реєстровим номером 236.

Предметом спору у справі № 910/14716/17 є матеріально-правова вимога ТОВ "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" до ТОВ "ФК "Фактор Плюс", ПАТ "Златобанк" про визнання недійсним договору відступлення права вимоги, що посвідчений 04.02.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В., за реєстровим номером 236.

Оскільки судами попередніх інстанцій в порушення вимог частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України не було зазначено, які обставини не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі, а можуть бути встановлені лише у справі № 910/14716/17 та яким чином встановлені у справі № 910/14716/17 обставини впливають на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи, у даній справі, виходячи із предметів та підстав позовів у зазначених справах, колегія суддів дійшла висновку, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для зупинення провадження у даній справі до вирішення справи № 910/14716/17, а суд апеляційної інстанції зазначеного порушення не усунув.

Відповідно до положення частини 3 статті 304 Господарського процесуального кодексу України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 6 статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

З врахуванням викладеного, оскільки судами попередніх інстанцій було порушено норму частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, в редакції до 15.12.2018, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 та ухвали Господарського суду міста Києва від 20.09.2017, і направлення справи для продовження розгляду.

Керуючись статтею 79 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону № 2453-VІ від 07.07.2010 року, статтями 236, 238, 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2447-VІІІ від 03.10.2017 року, Суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" задовольнити.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.09.2017 у справі № 910/14598/17 скасувати, а справу направити на розгляд Господарському суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                                            В.Студенець

Судді                                                                                                                         О.Баранець

                                                                                                                                  Г.Вронська