ПОСТАНОВА
Іменем України

08 травня 2018 року 
Київ
справа №826/28022/15
адміністративне провадження №К/9901/17101/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Мороз Л.Л.,
суддів:  Бучик А.Ю., Гімона М.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №826/28022/15
за позовом Публічного акціонерного товариства «Златобанк» до Головного територіального управління юстиції у м.Києві, третя особа - ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Домініон» Стеля Григорій, про визнання протиправним та скасування рішення, провадження по якій відкрито
за заявою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Златобанк» Славінського Валерія Івановича про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України, постановлену 3 серпня 2016 року суддею Кравцовим О.В., -
ВСТАНОВИВ :
Публічне акціонерне товариство «Златобанк» звернулось до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа - ліквідатор ТОВ «Фінансова компанія «Домініон» Стеля Григорій, про відміну державної реєстрації припинення ТОВ «Фінансова компанія «Домініон».
Позов обґрунтовано тим, що ТОВ «Фінансова компанія «Домініон» має заборгованість за кредитним договором перед ПАТ «Златобанк», проте в порушення п.п. 10, 12 ст. 36 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» відповідачем 05.10.2015 внесено запис №10741110010054566 про припинення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «Фінансова компанія «Домініон»   у зв'язку з ліквідацією.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 5 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.
У ході розгляду справи судами встановлено, що між позивачем та ТОВ «Фінансова компанія «Домініон» 22.12.2014 укладено договори відступлення права вимоги №10183 та №10184 (за кредитними договорами, у яких боржниками виступали ТОВ «Пашківка» та ТОВ «Атлантік»), за умовами яких передбачено оплату боргу до 30.12.2015. Умови договорів ТОВ «Фінансова компанія «Домініон» не виконано.
15.07.2015 представником ТОВ «Фінансова компанія «Домініон» подано документи для проведення реєстраційної дії «внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації», а саме: протокол загальних зборів згадуваного товариства від 10.07.2015 №3/2015 та довіреність, тобто документи, визначені ст. 36 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".
05.10.2015 ліквідатором ТОВ «Фінансова компанія «Домініон» для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті ліквідації подано наступні документи: реєстраційну картку, архівну довідку, довідку УПФУ в Шевченківському районі м. Києві про відсутність заборгованості.
05.10.2015 державним реєстратором Відділу державної реєстрації юрили них осіб та фізичних осіб - підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві внесено запис №10741110010054566 про припинення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «Фінансова компанія «Домініон»   у зв'язку з ліквідацією.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про невірність обраного позивачем способу захисту свого порушеного права, оскільки, за висновками суду, скасування запису про припинення юридичної особи ТОВ «Фінансова компанія «Домініон» не матиме правовим наслідком відновлення порушених прав позивача, так як належним способом захисту таких прав є звернення позивача до суду в порядку ст. 112 Цивільного кодексу України.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 серпня 2016 року відмолено у відкриті касаційного провадження у справі на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017).
У жовтні 2016 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Златобанк» Славінський В.І. (в порядку глави 3 розділу ІУ Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній до 15.12.2017) направив до Верховного Суду України заву про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 3 серпня 2016 року.
Ухвалою Верховного Суду України від 1 листопада 2016 року відкрито провадження у справі.
У зв'язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпунктів 1, 7 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в чинній редакції) матеріали заяви передано до Верховного Суду.
У заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Златобанк» Славінський В.І. вказує про неоднаковість застосування судом частини першої статті 2, частини першої статті 9, статей 69-71, 86 КАС України, та частин першої, десятої, дванадцятої статті 36, статті 41 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-ІV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», частин першої, п'ятої статті 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», статті 609 Цивільного кодексу України у подібних правовідносинах, що, на думку заявника, підтверджується рішеннями касаційного суду від 10 квітня, 28 жовтня 2014 року та 05 лютого 2015 року (справи №№ К/9991/4157/12, К/800/32656/14 та К/800/64339/14 відповідно).
Перевіривши наведені у заяві доводи, суд дійшов висновку про неоднакове застосування судом статті 36 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-ІV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» та порушення Вищим адміністративним судом України норм процесуального права під час постановлення ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження в частині ненадання оцінки доводам скаржника, викладеним у касаційній скарзі.
Усуваючи розбіжності у застосуванні судом касаційної інстанції зазначених норм права, суд виходить із такого.
Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації голова ліквідаційної комісії, уповноважена ним особа або ліквідатор після закінчення процедури ліквідації, передбаченої законом, але не раніше закінчення строку заявлення вимог кредиторами повинен подати (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) державному реєстраторові такі документи:
- заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення юридичної особи у зв'язку з ліквідацією;
- довідку відповідного органу доходів і зборів про відсутність заборгованості із сплати податків, зборів;
- довідку відповідного органу Пенсійного фонду України про відсутність заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та страхових коштів до Пенсійного фонду України і фондів соціального страхування;
- довідку архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню.
Державний реєстратор, отримавши документи для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, зобов'язаний перевірити інформацію про наявність відкритих виконавчих проваджень стосовно такої юридичної особи.
Крім того, за приписами ч.2 ст.36 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців"   у реєстраційній картці на проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації голова ліквідаційної комісії, уповноважена ним особа або ліквідатор письмово зазначають та підтверджують своїм особистим підписом, що ними вчинено всі передбачені законодавством дії стосовно порядку припинення юридичної особи, включаючи завершення розрахунків з кредиторами (у тому числі із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування).
Частиною 10 цієї статті передбачено, що державний реєстратор залишає без розгляду документи, які подані для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, якщо,зокрема, документи подані не у повному обсязі; не зазначено та не підтверджено особистим підписом голови ліквідаційної комісії, ліквідатора або уповноваженої особи відомості, передбачені частиною другою цієї статті.
Судами першої та апеляційної інстанцій у даній справі установлено, що в порушення зазначеної норми Закону ліквідатором ТОВ «Фінансова компанія «Домініон» довідку відповідного органу доходів і зборів про відсутність заборгованості із сплати податків, зборів надано не було.
Крім того, ліквідатором ТОВ «Фінансова компанія «Домініон» у реєстраційній картці на проведення державної реєстрації припинення юридичної особи не вказано про завершення розрахунків з кредиторами.
Вищий адміністративний суд України відмовив у відкритті касаційного провадження у справі на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України.
Проте, відмова суддею-доповідачем у відкритті касаційного провадження  з підстав, передбачених пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, має свої особливості.
Так, відповідно до зазначеної норми суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі у випадку, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.
За змістом цієї норми суддя-доповідач, відмовляючи у відкритті касаційного провадження у справі, перевіряє оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій, зокрема їх обґрунтованість (висновки про застосування норм матеріального і процесуального права)  на відповідність доводам, викладеним у касаційній скарзі. Установленням того, що ці доводи є необґрунтованими, тобто не спростовують висновків судів, зроблених у оскаржуваних рішеннях, і для цього немає необхідності перевіряти матеріали справи, суддя-доповідач фактично і юридично проводить касаційний перегляд оскаржуваних рішень судів.
При цьому, неправильне застосування норм матеріального є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.
Разом з цим, Вищий адміністративний суд України, постановляючи ухвалу про перегляд якої ставиться питання, не надав оцінки доводам, викладеним у касаційній скарзі, не перевірив висновків судів, зроблених у оскаржуваних рішеннях, чим порушив норми процесуального права.
Натомість у судових рішеннях, наданих для порівняння, Вищий адміністративний суд України за результатами здійснення касаційного перегляду, погодився з висновками судів про неправомірність проведення державним реєстратором припинення юридичної особи в результаті її ліквідації через неподання головою ліквідаційної комісії, ліквідатором чи уповноваженою ними особою документів, визначених частинами 1, 2   ст.36 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".
Отже, рішення суду касаційної інстанції у справі, що розглядається, не ґрунтується на правильному застосуванні норм права, а тому відповідно до частини четвертої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України заяву уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Златобанк» Славінського Валерія Івановича слід задовольнити, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 3 серпня 2016 року -  скасувати, а справу направити до суду касаційної інстанції для вирішення питання про відкриття касаційного провадження у справі.
На підставі викладеного, керуючись підпунктом 1 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017),  статтями   241, 242, 243 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017), суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Заяву уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Златобанк» Славінського Валерія Івановича задовольнити.
Ухвалу Вищого адміністративного суду України від 03 серпня 2016 року -  скасувати, а справу передати до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для вирішення питання про відкриття касаційного провадження у справі.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

_____________________

_____________________

_____________________

Л.Л. Мороз
А.Ю. Бучик
М.М. Гімон,
Судді Верховного Суду