ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

06.02.2018 | |

м. Київ                                                              
провадження К/9901/350/17
справа 815/5061/14  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Гімона М.М.,
суддів: Бучик А.Ю., Мороз Л.Л., 

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 червня 2017 року (суддя - Свида Л.І.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року (головуючий суддя - Крусян А.В., судді: Вербицька Н.В., Джабурія О.В.) у адміністративній справі № 815/5061/14 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області Марущак Юлії Валеріївни, реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про скасування рішення щодо реєстрації права власності, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач) звернулаь до суду з позовом про скасування рішення державного реєстратора №14070482 від 26 червня 2014 року щодо реєстрації права власності ОСОБА_4 на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами.
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2015 року скасовано, провадження у справі закрито, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Ухвалою Вищого адміністративного суду від 14 травня 2015 року позивачу відмовлено у відкритті касаційного провадження.
Ухвалою Верховного суду України від 18 вересня 2015 року позивачу відмовлено у допуску справи до перегляду ухвали Вищого адміністративного суду від 14 травня 2015 року.
14 червня 2017 року ОСОБА_1 подала до суду першої інстанції заяву про перегляд постанови Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2015 року за нововиявленими обставинами, просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.
В обґрунтування вищезазначеної заяви позивач вказувала, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 листопада 2015 року у справі №509/489/13-а скасовано судові рішення, на підставі яких було прийнято постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2015 року, про перегляд якої і просить позивач.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 червня 2017 року, залишеної без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року, заяву про перегляд постанови Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2015 року за нововиявленими обставинами залишено без розгляду з підстави пропущення місячного строку звернення до суду, передбаченого статтею 247 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України; в редакції до 15 грудня 2017 року, що діяла на момент ухвалення рішень судами першої та апеляційної інстанцій).

Залишаючи заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, прийшов до висновку, що заявник пропустила місячний строк для звернення до суду із цією заявою, підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважним - відсутні. А тому, враховуючи частину сьому статті 9 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року), судами було застосовано аналогію закону та залишено без розгляду цю заяву.

Не погоджуючись із вищенаведеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач оскаржила їх в касаційному порядку.
У скарзі просила судові рішення скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Окрім того зазначила, що заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення вона подала на підставі пункту 1 частини другої статті 245 КАС України та в межах трирічного строку, а тому висновок судів попередніх інстанцій щодо пропущення нею місячного строку є неправомірним.

На вищезазначену скаргу відповідачем відзиву надіслано не було.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Статтею 245 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами. 
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, є: 
-істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 
-скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, підставою для звернення до суду із заявою про перегляд постанови Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2015 року за нововиявленими обставинами, позивач вказала постановлення ухвали Вищим адміністративним судом України від 26 листопада 2015 року у справі № 509/489/13-а. Саме цим рішенням касаційної інстанції скасовані судові рішення на підставі яких ухвалено постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2015 року.
Таким чином, ОСОБА_1 у своїй заяві просила переглянути судове рішення за ново виявленою обставиною, передбаченою пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України.

Статтею 247 КАС України встановлено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом одного місяця після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. При цьому заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 245 цього Кодексу, може бути подана не пізніше ніж через три роки з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до адміністративного суду після закінчення цього строку, адміністративний суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.
Отже, місячний строк для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, відповідно до вищенаведеної норми, є однаковим для всіх підстав перегляду, визначених статтею 245 КАС України.

Доводи заявника касаційної скарги про те, що ним не пропущено строк, оскільки для подання заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 245 КАС України встановлено трирічний строк є безпідставними, оскільки друге речення частини першої статті 247 КАС України встановлює для цієї підстави не інший строк подання заяви, а обмежувальний строк, який не підлягає поновленню і сплив якого призводить до застосування безумовних наслідків у вигляді відмови у відкритті провадження.

Окрім того, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень (надалі - ЄДРСР) рішення суду касаційної інстанції, на яке позивач посилається як на нововиявлену обставину, ухвалено внаслідок розгляду, зокрема, касаційної скарги самої ОСОБА_1 і було оприлюднено у ЄДРСР 2 грудня 2015 року, отже позивач повинен був дізнатись про існування даної обставини ще у 2015 році, хоча до суду із даною заявою звернулась у 2017 році. 

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції, що заявником пропущено місячний строк звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Частиною сьомою статті 9 КАС України передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Відповідно до частини першої статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.
Враховуючи відсутність правової норми, що передбачає настання наслідків при зверненні особи із заявою про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами із пропуском місячного строку, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій щодо залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Частиною третьою статті 3 КАС України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на те, що доводи касаційної скарги правильності висновку судів попередніх інстанцій не спростовують, останні під час розгляду справи вірно застосували норми процесуального права, відповідно до частини першої статті 350 КАС України, підстави для скасування ухвалених ними рішень відсутні. 

Керуючись статтями 345, 350, 356 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 червня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року у справі № 815/5061/14 - без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.  

          Головуючий                                                                                 М.М. Гімон
                                                                                          
Судді                                                                                                    А.Ю. Бучик

                                                                                                            Л.Л. Мороз