ПОСТАНОВА
Іменем України

28 березня 2018 року 
Київ
справа №667/1580/16-а
адміністративне провадження №К/9901/7585/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желтобрюх І.Л.,
суддів: Білоуса О.В.,  Стрелець Т.Г., 
розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_2  на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2016 року (судді: Бойко А.В., Танасогло Т.М., Яковлєв О.В.) у справі №667/1580/16-а за позовом ОСОБА_2 до Херсонського міського голови Миколаєнка Володимира Васильовича про визнання протиправним та скасування розпорядження, 

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до адміністративного суду з позовом до Херсонського міського голови Миколаєнка Володимира Васильовича про визнання протиправним та скасування розпорядження Херсонського міського голови від 18.12.2015 року № 906-к «Про переведення ОСОБА_2 та тимчасове покладення обов'язків першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів влади», поновлення ОСОБА_2 на посаді першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради з 18.12.2015.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 01 червня 2016 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2016 року постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 01 черня 2016 року скасовано, а позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким залишити в силі постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 01 червня 2016 року.

В обґрунтування вимог касаційної скарги посилається на те, що за наявності чинної ухвали суду першої інстанції про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, суд апеляційної інстанції не мав процесуальних підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Заперечуючи проти касаційної скарги, відповідач зазначив, що ОСОБА_2 мав можливість звернутись до суду у встановлений процесуальним Законом строк за захистом порушених, на його думку, прав, однак цим правом не скористався, жодних доказів наявності об'єктивних перешкод вчасного звернення до суду не надав, а тому суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд апеляційної інстанції виходив з того, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування апеляційним судом норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, тут та далі в редакції зі змінами, внесеними законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, за змістом зазначеної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об'єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Частиною третьою вказаної статті передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою  адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

При цьому, законодавець не обмежує можливість застосування такого процесуального наслідку виключно судом, який розглядає справу як суд першої інстанції.

У справі, що розглядається, ОСОБА_2 оскаржує розпорядження Херсонського міського голови № 906-к «Про переведення ОСОБА_2 та тимчасове покладення обов'язків першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів влади» від 18 грудня 2015 року. 

З вказаним розпорядженням ОСОБА_2 був ознайомлений в день прийняття, після чого приступив до виконання нових обов'язків.

Однак, з даним адміністративним позовом до суду першої інстанції позивач звернувся лише 11.03.2016, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду, передбаченого частиною третьою статті 99 КАС України.

При цьому позивач як в позовній заяві, так і в апеляційній та касаційній скаргах не наводить будь-яких пояснень та доказів щодо наявності поважних причин такого тривалого пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Суд касаційної інстанції акцентує увагу на тому, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.  

Слід зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому строк в один місяць визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка перебуває на публічній службі, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом щодо оскарження рішення роботодавця.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даними позовними вимогами та будь-яких обґрунтувань обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивачем не наведено та не надано, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до вимог ст.100 КАС України. 

Стосовно посилань скаржника на те, що ухвалою суду першої інстанції йому було поновлено строк на звернення до суду з даним адміністративним позовом, а оскыльки вказана ухвала оскарженню не підлягає, суд апеляційної інстанції не вправі переглядати правомірність поновлення такого строку, - колегія суддів зауважує наступне.

Згідно частини першої статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду (пункт четвертий частини першої статті 198 КАС України).

За приписами частини першої статті 203 КАС України постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду, зокрема, у разі якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи, що апеляційна скарга містить заперечення щодо обґрунтованості підстав поновлення позивачу строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, а також закріплену процесуальним законом можливість суду апеляційної інстанції залишити адміністративний позов без розгляду у разі визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду неповажними, - колегія суддів вважає такі доводи скаржника необґрунтованими та такими, що не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України (в редакції Закону №2234-VIII від 07.01.2018) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновки суду апеляційної інстанції є обґрунтованими, відповідають нормам процесуального права, внаслідок чого касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2016 року у справі № 667/1580/16-а залишити без змін,  а касаційну скаргу ОСОБА_2 , - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується.

Головуючий  суддя:                                                                               І.Л. Желтобрюх
 
Судді:                                                                                                   О.В. Білоус 

                                                                                               Т.Г. Стрелець