Верховний
Суд

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року 
м. Київ
справа №  17/148/10 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючий - Ткач І.В., 
судді: Мамалуй О.О., Студенець В.І.
за участю секретаря судового засідання Бойка В.С.,

представники учасників справи:
позивача - не з'явився,
відповідача - Кулешова Л.В.,
відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України - не з'явився,
Кабінету Міністрів України - не з'явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"
про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 18.04.2017 
(головуючий - Шевчук С.Р., судді - Владимиренко С.В., Демидова А.М.)
за скаргою Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"
про визнання неправомірними дій відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України щодо стягнення виконавчого збору та визнання недійсною постанови ВП № 27903260 від 22.09.2016 про стягнення виконавчого збору
у справі № 17/148/10 Господарського суду Запорізької області
за позовом Державного підприємства "Енергоринок"
до Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"
про стягнення 276  293  703,34 грн,

ВСТАНОВИВ:

Зміна складу колегії суддів Верховного Суду

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2018 для розгляду справи № 17/148/10 визначено колегію суддів у складі: Ткач І.В. - головуючий, Мамалуй О.О., Стратієнко Л.В.

Ухвалою Верховного Суду від 22.01.2018 (колегія суддів у складі: Ткач І.В. - головуючий, Мамалуй О.О., Стратієнко Л.В.) справу за заявою Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 18.04.2017 призначено до розгляду у судовому засіданні на 21.02.2018.

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду за №298 від 21.02.2018 у зв'язку перебуванням судді    Стратієнко Л.В. на лікарняному, відповідно до підпунктів 2.3.25, 2.3.49 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 17/148/10.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №17/148/10 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Ткач І.В. - головуючий, судді Мамалуй О.О., Студенець В.І., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2018.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Відкрите акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" звернулося до Господарського суду Запорізької області зі скаргою № 008-32/15604 від 13.10.2016, в якій просило визнати дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ВДВС) щодо стягнення виконавчого збору в рамках виконавчого провадження ВП № 27903260 з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 24.06.2010 по справі № 17/148/10 неправомірними; визнати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.09.2016 про стягнення з ВАТ "Запоріжжяобленерго" виконавчого збору, прийняту в рамках виконавчого провадження ВП № 27903260 з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 24.06.2010 по справі № 17/148/10, недійсною.

1.2. В обґрунтування скарги заявник послався на позбавлення його органом виконання судових рішень можливості скористатися гарантованим законом правом на самостійне виконання рішення у встановлений для цього строк, оскільки копія постанови від 28.07.2011 про відкриття виконавчого провадження, якою для ВАТ "Запоріжжяобленерго" був встановлений строк для самостійного виконання рішення, направлена на адресу божника лише 03.08.2011. Заявник наполягав на тому, що ВДВС в порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження" щодо своєчасного направлення постанови про відкриття виконавчого провадження, обов'язкового зупинення виконавчого провадження у строки, визначені законом, встановлення реального строку для самостійного виконання рішення суду, безпідставно прийнято постанову від 22.09.2016 про стягнення виконавчого збору.

2. Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

2.1. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 24.06.2010 у справі              № 17/148/10, з врахуванням ухвали від 28.04.2011 про виправлення помилки, затверджено мирову угоду, укладену між ДП "Енергоринок" та ВАТ "Запоріжжяобленерго" від 24.06.2010 у справі № 17/148/10, за якою ВАТ "Запоріжжяобленерго" зобов'язалося оплатити ДП "Енергоринок" суму заборгованості за електроенергію шляхом щомісячного перерахування грошових коштів згідно з графіком погашення заборгованості. Провадження у справі припинено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

2.2. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.05.2011 у справі              № 17/148/10, яка залишена без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 05.07.2011, за результатами розгляду скарги на дії ВДВС постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 16.02.2011 ВП № 24909595 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) визнано недійсною, а дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які полягають у відмові в прийнятті до провадження виконавчого документа та відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 24.06.10 № 17/148/10 до виконання - неправомірними. Зобов'язано ВДВС прийняти до виконання ухвалу господарського суду Запорізької області від 24.06.2010 № 17/148/10 з урахуванням вимог ухвали. 

2.3. Постановою ВДВС від 28.07.2011 відкрито виконавче провадження ВП                  № 27903260 з виконання ухвали у справі № 17/148/10, прийнятої 24.06.2010 господарським судом Запорізької області; боржнику запропоновано самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

2.4. Супровідним листом № 13733-0-26-11/20-640/7 від 02.08.2011 постанова направлена на адресу ВАТ "Запоріжжяобленерго" та ДП "Енергоринок". 

2.5. Листом від 11.08.2011 № 008-82/6045 ВАТ "Запоріжжяобленерго" повідомило ВДВС про внесення відповідача до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" та просило зупинити виконавче провадження з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 24.06.2010 у справі № 17/148/10.

2.6. Постановою ВДВС від 16.09.2011 на підставі п. 15 ч. 1 ст. 37, ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" зупинено виконавче провадження з примусового виконання ухвали від 24.06.2010. В мотивувальній частині постанови зазначено про включення ВАТ "Запоріжжяобленерго" до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", та про обов'язковість на підставі п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" зупинення виконавчого провадження.

2.7. Постановою від 23.05.2013 державним виконавцем ВДВС на підставі ч. 5 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження з примусового виконання ухвали від 24.06.2010 поновлено з посиланням на положення п. 3.4 ст. 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

2.8. Постановою ВДВС від 30.08.2013 на підставі п. 15 ч. 1 ст. 37, ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку з продовженням процедури погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" виконавче провадження зупинено.

2.9. У зв'язку зі змінами, що вносилися до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" стосовно продовження процедури погашення заборгованості, постановами державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України виконавче провадження з примусового виконання ухвали № 17/148/10, винесеної 24.06.2010, неодноразово поновлювалося та зупинялося. 

2.10. 24.05.2016 державним виконавцем ВДВС, у зв'язку із закінченням терміну дії процедури погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", на підставі ч. 5 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про поновлення виконавчого провадження           № 27903260.

2.11. На адресу ДП "Енергоринок" державним виконавцем направлялися вимоги від 30.05.2016 № 13733-0-26-11/5.-162/9, від 07.07.2016 № 13733-0-26-11/5.-162/9 та від 26.08.2016 № 13733-0-26/9 в порядку ст.ст. 5, 11, 12, 90 Закону України "Про виконавче провадження" щодо надання інформації стосовно залишку простроченої заборгованості за ухвалою господарського суду Запорізької області від 24.06.2010    № 17/148/10 із наданням відповідних документів.

2.12. Згідно з отриманим від ДП "Енергоринок" листом від 08.06.2016 № 01/44-5800 станом на 01.06.2016 сума простроченої заборгованості ВАТ "Запоріжжяобленерго" складала 4  438  175,53 грн; у відповіді на вимогу від 07.07.2016 № 13733-0-26-11/5.-162/9 стягувачем вказано про наявність станом на 01.07.2016 простроченої заборгованості ВАТ "Запоріжжяобленерго" в розмірі 2  265  316,64 грн.

2.13. 22.08.2016 заступником начальника ВДВС прийнято постанову про приєднання виконавчого провадження ВП № 27903260 до зведеного виконавчого провадження № 51096769, яке веде Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

2.14. У відповіді від 06.09.2016 № 03/44-8839 на вимогу від 26.08.2016 №13733-0-26/9, ДП "Енергоринок" повідомило про наявність станом на 01.09.2016 у ВАТ "Запоріжжяобленерго" простроченої заборгованості в сумі 2  265  316,64 грн.

2.15. 22.09.2016 заступником начальника ВДВС на підставі ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" прийнято постанову про стягнення виконавчого збору з ВАТ "Запоріжжяобленерго" ВП № 27903260 у розмірі 226  531,66 грн.

3. Короткий зміст рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції та постанови Вищого господарського суду України

3.1. 16 листопада 2016 року ухвалою Господарського суду Запорізької області визнано дії ВДВС щодо стягнення виконавчого збору в рамках виконавчого провадження ВП № 27903260 з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 24.06.2010 по справі № 17/148/10 неправомірними. Визнано недійсною постанову ВДВС від 22.09.2016 про стягнення з ВАТ "Запоріжжяобленерго" виконавчого збору, прийняту в рамках виконавчого провадження ВП № 27903260 з виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 24.06.2010 у справі    № 17/148/10. 

Ухвала суду мотивована тим, що державним виконавцем не надано боржнику реального строку для самостійного виконання ухвали суду (виконавчого документу), а також не вчинено встановлених ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" дій, спрямованих на примусове виконання ухвали суду від 24.06.2010 у справі            № 17/148/10, що дає підстави вважати про відсутність у державного виконавця підстав для винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору. 

3.2. 17 лютого 2017 року постановою Донецького апеляційного господарського суду від 07.02.2017 ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.11.2016 скасовано. Прийнято нове рішення по скарзі, яким скаргу ВАТ "Запоріжжяобленерго" відхилено.

3.3. Апеляційний господарський суд дійшов висновку, що державним виконавцем правомірно було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, з огляду на таке.

3.3.1. У випадку несвоєчасного отримання постанови про відкриття виконавчого провадження Закон України "По виконавче провадження" передбачив право сторони виконавчого провадження, в тому числі і боржника, звернутися до державного виконавця з заявою про відкладення виконавчих дій, а також передбачив саме право, а не обов'язок державного виконавця відкласти виконавчі дії з цих же підстав із власної ініціативи.

3.3.2. Судом апеляційної інстанції встановлено, що боржник з відповідною заявою до державного виконавця не звертався та доказів відмови державного виконавця у відкладенні виконавчих дій матеріали справи не містять, дії або бездіяльність державного виконавця щодо відкладення виконавчих дій не були предметом оскарження.

3.3.3. Після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, 24.05.2016 державним виконавцем на підставі ч. 5 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про поновлення виконавчого провадження.

3.3.4. На момент винесення постанови про стягнення виконавчого збору, відповідно до приписів ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір стягувався незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

3.3.5. Також судом апеляційної інстанції не прийнято до уваги посилання боржника на позбавлення його права на добровільне виконання судового рішення, оскільки в 2011 році постанова про стягнення виконавчого збору державним виконавцем не приймалася, будь-які заходи примусового виконання ухвали суду не здійснювалися, виконавче провадження було зупинено. Постанову про поновлення виконавчого провадження винесено 24.05.2016, постанову про стягнення виконавчого збору прийнято 22.09.2016, тобто проміжок часу між поновленням виконавчого провадження та винесенням постанови про стягнення виконавчого збору був достатнім для самостійного виконання боржником ухвали суду з урахуванням графіку платежів.

3.4. 18 квітня 2017 року Вищий господарський суд України постановою залишив без змін постанову Донецького апеляційного господарського суду від 07.02.2017.

Вищий господарський суд України погодився з висновком суду апеляційної інстанції щодо обґрунтованості скасування ухвали господарського суду першої інстанції та відхилення скарги на дії ВДВС, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час прийняття постанови від 22.09.2016) виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

4. Короткий зміст вимог заяви про перегляд постанови Вищого господарського ссуду України

4.1. У заяві про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 18.04.2017, поданої з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 111^16 ГПК України, ПАТ "Запоріжжяобленерго", посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції положень ст.ст. 25, 28, 35, 37, 39 Закону України "Про виконавче провадження", внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах, просить скасувати зазначену постанову суду касаційної інстанції, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 07.02.1017 та залишити в силі ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.11.2016. 

4.2. В обґрунтування своїх доводів ПАТ "Запоріжжяобленерго" долучило до поданої заяви копії постанов Вищого господарського суду України від 16.05.2017 у справі      № 905/1604/15, від 03.05.2017 у справі № 25/68.

5. Джерела права й акти їх застосування

5.1. Конституція України 
Стаття 19. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. 
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

5.2. Закон України "Про виконавче провадження"
Стаття 12. Права і обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)
[…] 5. Сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Стаття 25. Прийняття виконавчого документа до виконання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)
1. Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. 
2. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. 
У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Стаття 28. Виконавчий збір (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)
1. У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. 
Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Стаття 37. Обставини, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)
1. Виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі: 
[…] 15) внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу". 

Стаття 39. Порядок і строки зупинення виконавчого (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)
[…] 5. Після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк. 

6. Оцінка Верховним Судом наданих для порівняння постанов Вищого господарського суду України

6.1. У справі № 905/1604/15, копію постанови в якій надано для порівняння, Вищий господарський суд України погодився з висновком судів попередніх інстанцій про задоволення скарги на дії державної виконавчої служби та зазначив, що державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження від 03.06.2016 невірно було визначено семиденний строк для самостійного виконання рішення, оскільки останнім днем строку для самостійного виконання рішення є 10 червня 2016 року. Приймаючи постанову про стягнення виконавчого збору державним виконавцем порушено права боржника на самостійне виконання рішення суду, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження від 03 червня 2016 року, була отримана боржником в передостанній день семиденного строку, встановленого державним виконавцем для добровільного виконання боржником рішення суду, а саме - 09 червня 2016 року, що унеможливило вчинити боржником дії з виконання рішення суду у встановлені строки. При цьому, суд касаційної інстанції виходив з тих обставин, що державний виконавець під час вирішення питання щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору мав врахувати несвоєчасне отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та, навіть за відсутністю відповідної заяви останнього, відкласти виконавчі дії з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів, як це передбачено ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження".

6.2. Отже, зі змісту постанови Вищого господарського суду України від 18.04.2017 у справі № 17/148/10, про перегляд якої заявлено, та зі змісту постанови Вищого господарського суду України від 16.05.2017 у справі № 905/1604/15, на яку посилається заявник як на доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, вбачається, що судові рішення у цих справах прийнято залежно від встановлених судами фактичних обставин справи та за різних підстав скарг та дії ВДВС, тому зазначені судові рішення не є доказами підстави перегляду, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 111^16 ГПК.

6.3. Разом із тим у справі № 25/68, розглядаючи скаргу на дії ВДВС з аналогічним змістом вимог та підставами скарги, за однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин і подібних встановлених судами фактичних обставин, Вищий господарський суд України дійшов протилежного правового висновку. Суд зазначив, що станом на 13.04.2007 ВДВС було відомо про те, що по відношенню до відповідача виконавче провадження у відповідності до ч. 1 ст. 36 Закону підлягало зупиненню з підстав передбачених п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону не пізніше 14.04.2007 і, відповідно, у ВДВС не було підстав встановлювати відповідачу строк для добровільного виконання рішення суду у справі № 25/68 до 20.04.2007. 24.05.2016 ВДВС було прийнято постанову про поновлення виконавчого провадження № 3502742. При винесенні постанови відповідачу не було встановлено строк для добровільного виконання рішення суду у справі № 25/68. Враховуючи ту обставину, що ВДВС було зобов'язано зупинити виконавче провадження по виконанню рішення у справі № 25/68 - 14.04.2007 і, відповідно, у ВДВС не було підстав для встановлення строку на добровільне виконання рішення, при поновленні виконавчого провадження строк для добровільного виконання не було встановлено, суд дійшов висновку про те, що підстав для прийняття оскаржуваної постанови у ВДВС не було.

6.4. Викладене свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних судових рішень у подібних правовідносинах. 

6.5. Усуваючи розбіжності у застосуванні судом касаційної інстанції норм матеріального права, Верховний Суд виходить з такого.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

7.1. Відповідно до частин 1, 2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" (у в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Отже, державний виконавець з урахуванням наведених положень Закону прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.07.2011, в якій у тому числі зазначив про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та попередив боржника про те, що у разі ненадання боржником документального підтвердження про виконання рішення, буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

7.2. Згідно з статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, яка діє з 14.06.2011) сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Як встановлено господарськими судами, ВАТ "Запоріжжяобленерго" листом від 11.08.2011 повідомило ВДВС про внесення відповідача до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" та просило зупинити виконавче провадження з виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 24.06.2010 у справі № 17/148/10.

У зв'язку з викладеними обставинами, постановою від 16.09.2011 ВДВС на підставі п. 15 ч. 1 ст. 37, ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", зупинено виконавче провадження з примусового виконання ухвали по справі № 17/148/10, виданої 24.06.2010 Господарським судом Запорізької області. 

7.3. Твердження заявника про те, що на час відкриття виконавчого провадження державний виконавець вже був обізнаний про наявність підстави для обов'язкового зупинення виконавчого провадження, тому виконавче провадження з примусового виконання ухвали від 24.06.2010 повинно було бути зупинено не пізніше 29.07.2011, тобто на наступний день після відкриття виконавчого провадження, відхиляються Верховним Судом з огляду на таке.

Вищий господарський суд України у постанові від 18.07.2016 правильно зазначив про те, що у випадку несвоєчасного отримання постанови про відкриття виконавчого провадження Закон передбачив право сторони виконавчого провадження, в тому числі і боржника, звернутися до державного виконавця з заявою про відкладення виконавчих дій, а також передбачив саме право, а не обов'язок державного виконавця відкласти виконавчі дії з цих же підстав із власної ініціативи. Боржник із відповідною заявою до державного виконавця не звертався та доказів відмови державного виконавця у відкладенні виконавчих дій матеріали справи не містять, дії або бездіяльність державного виконавця щодо відкладення виконавчих дій не були предметом оскарження.

Крім того, Верховний Суд вважає також за необхідне зауважити на тому, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.07.2011, постанова про зупинення виконавчого провадження від 16.09.2011, а також інші постанови ВДВС про поновлення та зупинення виконавчого провадження, які приймалися державним виконавцем в рамках виконавчого провадження щодо ухвали Господарського суду Запорізької області від 24.06.2010, не є предметом оскарження за скаргою боржника. У цьому випадку предметом оскарження є постанова ВДВС від 22.09.2016 про стягнення з ВАТ "Запоріжжяобленерго" виконавчого збору та обґрунтованість її прийняття. 

7.4. Щодо прийнятої ВДВС постанови від 22.09.2016 про стягнення з ВАТ "Запоріжжяобленерго" виконавчого збору, Верховний Суд зазначає таке.

Відповідно до частини 5 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час поновлення виконавчого провадження) після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк. 

Враховуючи, що після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, 24.05.2016 державним виконавцем на підставі ч. 5 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про поновлення виконавчого провадження.

При цьому, Закон України "Про виконавче провадження" не містить обов'язку державного виконавця зазначати у постанові про поновлення виконавчого провадження строку для добровільного виконання судового рішення, оскільки такий обов'язок, відповідно до ч. 2 ст. 25 "Про виконавче провадження", передбачений під час прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час прийняття постанови про стягнення виконавчого збору) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Отже, враховуючи викладені вимоги закону, 22.09.2016 заступником начальника ВДВС винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 27903260 з ВАТ "Запоріжжяобленерго" у розмірі 226  531,66 грн.

При цьому, як встановлено господарськими судами, боржником на час прийняття постанови про стягнення виконавчого збору самостійно ухвалу суду виконано не було.

У справі, яка розглядається, встановлено, що в 2011 році постанова про стягнення виконавчого збору державним виконавцем не приймалася, виконавче провадження неодноразово зупинялося та поновлювалося; останню постанову про поновлення виконавчого провадження винесено 24.05.2016, а постанову про стягнення виконавчого збору прийнято 22.09.2016, тобто проміжок часу між останнім поновленням виконавчого провадження та винесенням постанови про стягнення виконавчого збору був достатнім для самостійного виконання боржником ухвали суду з урахуванням графіку платежів. 

Оскільки боржником самостійно не виконується ухвала від 24.06.2010 у встановлені в ухвалі строки та беручи до уваги те, що згідно з ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, постанова ВДВС від 22.09.2016 про стягнення з боржника виконавчого збору прийнята з дотриманням вимог ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження".

8. Висновки за результатами розгляду заяви

8.1. Зважаючи на наведене, у справі, що розглядається, Вищий господарський суд України дійшов правильного висновку, що скарга ВАТ "Запоріжжяобленерго" про визнання неправомірними дій відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо стягнення виконавчого збору в рамках виконавчого провадження ВП № 27903260 з виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 24.06.2010 у справі № 17/148/10, та визнання недійсною постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.09.2016 про стягнення з ВАТ "Запоріжжяобленерго" виконавчого збору, прийнятої в рамках виконавчого провадження ВП № 27903260 з виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 24.06.2010 по справі № 17/148/10, задоволенню не підлягає. 

З огляду на викладене, заява Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 18.04.2017 № 17/148/10 задоволенню не підлягає.

Керуючись підпунктом 1 п. 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017), статтями 111^14, 111^16, 111^24, 111^26 ГПК (в редакції, чинній до 15.12.2017), Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 18.04.2017 у справі № 17/148/10 відмовити.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                                      І. Ткач

Судді:                                                                                           О. Мамалуй

                                                                                                    В. Студенець