ПОСТАНОВА
Іменем України
Київ

03 травня 2018 року 
справа №804/3178/17
адміністративне провадження №К/9901/14345/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),
суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я., 

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2017 року у складі судді Врони О.В. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року у складі колегії суддів Уханенка С.А., Богданенко І.Ю., Дадим Ю.М. у справі №804/3178/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень,

У С Т А Н О В И В :

У травні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега» (далі - Товариство, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби (далі - митний орган, відповідач у справі) про  визнання протиправними та скасування сорока двох рішень про коригування митної вартості товарів прийнятих митним органом стосовно позивача з 01 грудня 2016 року  по 30 грудня 2016 року та визнання протиправними та скасування сорока двох карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення прийнятих митним органом за аналогічний період, з мотивів безпідставності їх прийняття. 

25 липня 2017 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду, залишеною без змін 12 грудня 2017 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, адміністративний позов Товариства задоволено, внаслідок чого визнано протиправними та скасовано Рішення про коригування митної вартості товарів Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України №110100001/2016/200078/1 від 01.12.2016 року; №110100001/2016/200080/1 від 01.12.2016 року; №110100001/2016/200081/1 від 02.12.2016 року; №110100001/2016/200079/1 від 02.12.2016 року; №110100001/2016/200082/1 від 02.12.2016 року; №110100001/2016/200085/1 від 06.12.2016 року; №110100001/2016/200086/1 від 06.12.2016 року; №110100001/2016/200083/1 від 06.12.2016 року; №110100001/2016/200088/1 від 13.12.2016 року; №110100001/2016/200091/1 від 13.12.2016 року; №110100001/2016/200092/1 від 13.12.2016 року; №110100001/2016/200089/1 від 13.12.2016 року; №110100001/2016/200093/1 від 13.12.2016 року; №110100001/2016/200087/1 від 13.12.2016 року; №110100001/2016/200095/1 від 14.12.2016 року; №110100001/2016/200090/1 від 13.12.2016 року; №110100001/2016/200096/1 від 14.12.2016 року; №110100001/2016/200094/1 від 14.12.2016 року; №110100001/2016/200098/1 від 14.12.2016 року; №110100001/2016/200097/1 від 14.12.2016 року; №110100001/2016/200101/1 від 16.12.2016 року; №110100001/2016/200107/1 від 21.12.2016 року; №110100001/2016/200102/1 від 16.12.2016 року; №110100001/2016/200105/2 від 20.12.2016 року; №110100001/2016/200104/1 від 16.12.2016 року; №110100001/2016/200103/1 від 16.12.2016 року; №110100001/2016/200106/1 від 16.12.2016 року; №110100001/2016/200109/1 від 22.12.2016 року; №110100001/2016/200111/1 від 22.12.2016 року; №110100001/2016/200112/1 від 23.12.2016 року; №110100001/2016/200108/1 від 22.12.2016 року; №110100001/2016/200110/1 від 22.12.2016 року; №110100001/2016/200114/1 від 27.12.2016 року; №110100001/2016/200116/1 від 27.12.2016 року; №110100001/2016/200115/1 від 27.12.2016 року; №110100001/2016/200119/1 від 28.12.2016 року; №110100001/2016/200120/1 від 28.12.2016 року; №110100001/2016/200121/1 від 28.12.2016 року; №110100001/2016/200127/1 від 30.12.2016 року; №110100001/2016/200126/1 від 30.12.2016 року; №110100001/2016/200125/1 від 30.12.2016 року; №110100001/2016/200124/1 від 30.12.2016 року.
Також, визнано протиправними та скасовано Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України: №110100001/2016/00235 від 01.12.2016 року; №110100001/2016/00237 від.02.12.2016року; №110100001/2016/00238 від 02.12.2016 року; №110100001/2016/00236 від 02.12.2016 року; №110100001/2016/00239 від 02.12.2016 року; №110100001/2016/00246 від 06.12.2016 року; №110100001/2016/00262 від 06.12.2016 року; №110100001/2016/00245 від 06.12.2016 року; №110100001/2016/00283 від 13.12.2016 року; №110100001/2016/00285 від 13.12.2016 року; №110100001/2016/00286 від 13.12.2016 року; №110100001/2016/00284 від 13.12.2016 року; №110100001/2016/00288 від 13.12.2016 року; №110100001/2016/00282 від 13.12.2016 року; №110100001/2016/00291 від 14.12.2016 року; №110100001/2016/00287 від 13.12.2016 року; №110100001/2016/00292 від 14.12.2016 року; №110100001/2016/00290 від 14.12.2016 року; №110100001/2016/00294 від 14.12.2016 року; №110100001/2016/00293 від 14.12.2016 року; №110100001/2016/00297 від 16.12.2016 року; №110100001/2016/00308 від 21.12.2016 року; №110100001/2016/00300 від 16.12.2016 року; №110100001/2016/00306 від 20.12.2016 року; №110100001/2016/00303 від 16.12.2016 року; №110100001/2016/00299 від 16.12.2016 року; №110100001/2016/00307 від 21.12.2016 року; №110100001/2016/00313 від 22.12.2016 року; №110100001/2016/00316 від 22.12.2016 року; №110100001/2016/00321 від 23.12.2016 року; №110100001/2016/00314 від 22.12.2016 року; №110100001/2016/00315 від 22.12.2016 року; №110100001/2016/00327 від 27.12.2016 року; №110100001/2016/00329 від 27.12.2016 року; №110100001/2016/00328 від 27.12.2016 року; №110100001/2016/00330 від 28.12.2016 року; №110100001/2016/00333 від 28.12.2016 року; №110100001/2016/00335 від 28.12.2016 року; №110100001/2016/00342 від 30.12.2016 року; №110100001/2016/00341 від 30.12.2016 року; №110100001/2016/00339 від 30.12.2016 року; №110100001/2016/00338 від 30.12.2016 року. 

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції апеляційної інстанції висновувався на тому, що позивачем доведена правомірність формування митної вартості заявленого до митного оформлення товару, внаслідок чого прийняття митним органом рішення про корегування митної вартості та карток відмови в прийнятті митної декларації чи митному оформленні випуску чи пропуску товарів є протиправним, через недоведеність відповідачем митних правопорушень вчинених позивачем.  

01 лютого 2018 року митним органом подана касаційна скарга до Верховного Суду,  в якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права відповідач просить скасувати постанову суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанції. 

Касаційна скарга утримує в собі доводи на переконання компетенції органу щодо прийняття спірних рішень та перелік норм порушених судами попередніх інстанцій, зокрема частини другої статті 19 та статті 67 Конституції України, статей 31, 33, 52, 53, 54, 58, 64, 337 Митного кодексу України та статті 73-76, 90, 322 Кодексу адміністративного судочинства України.
Стосовно неправильного застосування судами попередніх інстанцій, перелічивши їх, митний орган в порушення частини третьої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України не зазначає у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права судами, яким за правилами процесуального закону є неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягає застосуванню. 
Порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права відповідач вбачає в порушені судами правил належності, допустимості, достовірності та допустимості доказів. Положення статті 322 Кодексу адміністративного судочинства України наведені відповідачем в частині дотримання вимог процесуального законодавства щодо змісту рішення суду апеляційної інстанції.   

05 лютого 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу та витребувано справу №804/3178/17 з Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

13 лютого 2018 року справа № 804/3178/17 надійшла на адресу Верховного Суду.

05 березня 2018 року Товариством наданий до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому позивач просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, постанову суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанції без змін. Товариство заперечення на касаційну скаргу наводить послідовно доводам викладеним митним органом.

Касаційний розгляд справи здійснюється в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права,  не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди попередніх інстанцій установили, що між позивачем, як покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «VTNI» (Грузія) укладено контракт №143 від 08 вересня 2016 року (далі-контракт) на поставку плодів мандарин, врожаю 2016 року, партіями у повній відповідності до ДСТУ 4428-82, до вимог, на умовах і за цінами, зазначеними у Додатках та Специфікаціях до цього контракту, що є його невід'ємною складовою. Умовами поставки зазначено БСА Батумі, Грузія, згідно Інкотермс - 2010.

Для здійснення митного оформлення товару позивачем засобами електронного зв'язку подані митні декларації №110100001.2016.229829 від 28.11.2016 року; №110100001.2016.229897 від 28.11.2016 року; №110100001.2016.229902 від 28.11.2016 року; №110100001.2016.230365 від 01.12.2016 року; №110100001.2016.230366 від 01.12.2016 року; №110100001.2016.230684 від 05.12.2016 року; №110100001.2016.230688 від 05.12.2016 року; №110100001.2016.230685 від 05.12.2016 року; №110100001.2016.231533 від 13.12.2016 року; №110100001.2016.231500 від 13.12.2016 року; №110100001.2016.231550 від 13.12.2016 року; №110100001.2016.231489 від 13.12.2016 року; №110100001.2016.231531 від 13.12.2016 року; №110100001.2016.231503 від 13.12.2016 року; №110100001.2016.231572 від 13.12.2016 року; №110100001.2016.231490 від 13.12.2016 року; №110100001.2016.231605 від 13.12.2016 року; №110100001.2016.231599 від 13.12.2016 року; №110100001.2016.231644 від 14.12.2016 року; №110100001.2016.231640 від 14.12.2016 року; №110100001.2016.231937 від 16.12.2016 року; №110100001.2016.232098 від 20.12.2016 року; №110100001.2016.231948 від 16.12.2016 року; №110100001.2016.232097 від 20.12.2016 року; №110100001.2016.231970 від 16.12.2016 року; №110100001.2016.231963 від 16.12.2016 року; №110100001.2016.232103 від 20.12.2016 року; №110100001.2016.232448 від 22.12.2016 року; №110100001.2016.232493 від 22.12.2016 року; №110100001.2016.232588 від 23.12.2016 року; №110100001.2016.232443 від 22.12.2016 року; №110100001.2016.232446 від 22.12.2016 року; №110100001.2016.232873 від 26.12.2016 року; №110100001.2016.232956 від 27.12.2016 року; №110100001.2016.232886 від 26.12.2016 року; №110100001.2016.233037 від 27.12.2016 року; №110100001.2016.233036 від 27.12.2016 року; №110100001.2016.233040 від 27.12.2016 року; №110100001.2016.233272 від 30.12.2016 року; №110100001.2016.233276 від 30.12.2016 року; №110100001.2016.233275 від 30.12.2016 року; №110100001.2016.233277 від 30.12.2016 року.
Митна вартість товару заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України, а саме 0,38 дол. США/кг, для розмитнення товару Товариством митному органу надані документи згідно пункту 2 статті 53 Митного кодексу України.  

Відповідачем за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів та враховуючи повідомлення позивача про неможливість надання додаткових документів, не було визнано заявлену декларантом митну вартість товарів та прийняті рішення про її коригування відповідно до положень статті 55, Митного кодексу України, внаслідок чого митницею прийняті сорок два Рішення про коригування митної вартості товарів та відмовлено у прийнятті вказаних митних декларацій шляхом оформлення сорока двох Карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.  

При здійсненні контролю співставлення, тобто порівняння рівня заявленої митної вартості з інформацією, наявною у митного органу щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів митне оформлення яких вже здійснено посадовою особою митниці встановлено, що в базі даних Єдиної-автоматизованої інформаційної системи (далі - ЄАІС) наявна інформації щодо митного оформлення подібного товару (стаття 60   МКУ) із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) на рівні 0,55 дол/кг за ЕМД від 27.11.2016 №500040403/2016/7233, від 11.12.2016 № 500060006/2016/023501, від 11.12.2016 №500060006/2016/023500.

Коригування митної вартості товару проведено за рішеннями  про коригування митної вартості із застосуванням методу 2-б на підставі статті 60 Митного кодексу України, з використанням наявної у митного органу інформації, на рівні 0,55 доларів США/кг.

Відповідно до положень частини 7 статті 55 Митного кодексу України товари  випущені у вільний обіг за митними деклараціями зі сплатою митних платежів за заявленою декларантом митною вартістю товарів та із наданням фінансових гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України у загальному розмірі 12 334384, 46 грн. в тому числі ПДВ 2 467146, 89 грн. (ставка ввізного мита на мандарини 0%, у тому числі фінансові гарантії - 725415, 92 грн. ПДВ).

Оцінюючи спірні відносини суди першої та апеляційної інстанцій виходили з  виключної компетенції митного органу в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однозначно зазначивши про те, що не зважаючи на виключну компетенції, її реалізація можлива в межах основного принципу управління суб'єктів владних повноважень закріплену частиною другою статті 19 Конституції України, а саме повноваження митним органом мають реалізовуватися виключно на підставі та у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.

Як правильно встановили суди попередніх інстанцій, в межах даної справи підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості стали висновки Митниці про те, що подані позивачем до митного оформлення документи містили розбіжності, а також не надання Декларантом Товариства на вимогу Митниці додаткових документів у повному обсязі.

Суди попередніх інстанцій висновувалися на тому, що Митним кодексом України визначено підстави, за наявності яких Митниця має право витребувати додаткові документи, а саме якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Щодо доводів касаційної скарги.
Стосовно Митної декларації від 28 листопада 2016 року №110100001/2016/229829 (рішення про коригування митної вартості товару від 01.12.2016 №110100001/2016/200078/1, рішення про коригування митної вартості №110100001/2016/200080/1, рішення про коригування митної вартості №110100001/2016/200081/1, рішення про коригування митної вартості №110100001/2016/200082/1),  судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем до митного оформлення надано заявку від 15.11.2016 року №AU-G3, відповідно до якої вартість перевезення складає 57 940,28 грн., що дорівнює еквіваленту 2 250 доларів США за 1 автоперевозку за курсом НБУ станом на 15.11.2016 року. Заявкою зазначено, що кінцева сума оплати буде відкоригована відносно курсу НБУ на дату виставлення рахунку.
Рахунок №20161118-0436-10 виставлено на 25 листопада 2016 року,  станом  на цю дату за курсом НБУ, 1USD = 25, 5880. Сума перевезення 2 250 доларів, зазначена в заявці, в еквіваленті складає 57 573,10грн, що повністю відповідає умовам Договору.В рахунку №20161118-0436-10 від 25.11.2016 року зазначена сума перевезення у розмірі 57 573,10 грн. та загальна сума платежу експедитору за забезпечення страхування вантажу у розмірі 504, 65 грн., що разом складає 58 077, 75 грн. Позивачем надано суду детальний розрахунок всіх послуг зазначених у рахунку №20161118-0436-10 від 25.11.2016 року, який вказано у довідці Вих. №АУ-54-1/17 від 31.04.2017 року.

Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що надані Товариством документи є належними доказами, які містять інформацію щодо предмету доказування в розумінні частини першої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України. За частиною третьою статті 86 цього кодексу суди першої та апеляційної інстанцій оцінили належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про включення Товариством до митної вартості сум експедиторських послуг страхування у сумі 161, 21 грн., та вартості страхових витрат у сумі 504, 64 грн., що також відповідає фактичним витратам що підтверджено детальним розрахунком, який приведено у довідці Вих. №АУ-54-1/17 від 31.04.2017 року.

Доводи митного органу стосовно того, що в митній декларації помилково зазначено 2016 рік укладення договору між Товариством та Товариством з обмеженою відповідальністю «Асстра Україна» спростовується долученим до матеріалів справи   укладеним між сторонами єдиним договором про транспортно-експедиційне обслуговування в міжнародному автомобільному сполученні №AUZO18-06.15 від 18 лютого 2015 року. 
Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що цей договір жодним чином не впливає на визначення митної вартості товару. 

Стосовно митної декларації від 13 грудня 2016 року №110100001/2016/231503 (рішення про коригування митної вартості товару від 13.12.2016 №110100001/2016/200087/1) встановлено, що відповідно до прейскуранту цін №1 до контракту №143, який укладено 08.09.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Омега та Товариством з обмеженою відповідальністю VENI та листа ТОВ VENIвих.№01-17/213 від 28 листопада 2016 року собівартість мандарин складає 0,32 дол. США  з детальним розрахунком такої собівартості, копія прейскуранту цін та листа мається в матеріалах справи. З комерційної пропозиції контрагента позивача від 05 вересня 2016 року встановлено, що вищезазначена ціна надається Товариству у 2016 році з урахування багатолітньої праці та великих замовлень та є самою низькою у Грузії.
Відповідно до виписок з бухгалтерської документації з формування собівартості товару Товариства до всіх митних декларацій, по яким винесені рішення, що оскаржуються, встановлено, що у формуванні собівартості партії товару Товариства  застосовувало ціни, які передбачені у первинних документах, які долучалися до митних декларацій. Ціни є дійсними і це відображено у бухгалтерському на податковому обліку позивача. 

Суд, оцінюючи доводи відповідача у цій частині зазначає, що митним органом не доведені порушення формування позивачем собівартості відповідно до Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318 (зареєстрований Міністерством юстиції України 19 січня 2000 року №27/4248), є нормативно правовим актом в розумінні статті 117 Конституції України, є джерелом права, які застосовуються судом відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судами попередніх інстанцій встановлені обставини наявності взаємовідносин між експедитором та перевізником, шляхом дослідження долучених до матеріалів справи документів наданих позивачем до суду, які під час митного оформлення надавались митниці. Виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд позбавлений можливості переоцінки доказів на якій наполягає заявник касаційної скарги.

Відносно Митної Декларації від 14 грудня 2016 року №110100001/2016/231640 (рішення про коригування митної вартості товару від 13.12.2016 №110100001/2016/200097/1), зовнішньоекономічним контрактом №143, який укладено 08 вересня 2016 року між ТОВ Омега та ТОВ VENI обумовлено, що ціни на товари вказано у прейскуранті, який надається разом з договором та діють до дати, зазначеній у ньому. Доводи цієї частини спору стосуються виключно оцінки доказів, внаслідок чого є неприйнятними за правилами статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Аналогічні доводи митного органу стосуються рішень прийнятих по Митній декларації від 14.12.2016 року №110100001/2016/231644 (рішення про коригування митної вартості товару від 13.12.2016 №110100001/2016/200098/1), оцінюючи які суди попередніх інстанцій встановили, що копія інвойсу № 7 від 23 листопада 2016 року надавалася позивачем митному органу.

Відповідно висновків відносно МД від 22.12.2016 року №110100001/2016/232443 (рішення про коригування митної вартості товару від 13.12.2016 №110100001/2016/200108/1), заявка на здійснення ТЕП від 12.12.2016 року №UVK-G33 містить у собі інформацію про порядок страхування, де серед іншого передбачено, що страховий тариф складає 0,15% від інвойсної вартості вантажу страхової суми. 
Судами попередніх інстанцій встановлені обставини надання до митного оформлення інвойсу від 12 грудня 2016 року №31, які кореспондуються з датою страхового сертифікату від 10 грудня 2016 року №12, копією заявки на здійснення ТЕП від 12.12.2016 року №UVK-G33 та копією інвойсу від 12.12.2016 року №31, копією договору добровільного страхування вантажів від 18.11.2016 року №40-2802-00026 на який є посилання у страховому сертифікаті. 

Відтак, Товариством виконані всі вимоги митного законодавства, всі спірні обставини встановлені, досліджені та оцінені судами попередніх інстанцій.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що відомості, що містяться у рахунках-фактурах дозволяють ідентифікувати експортну операцію з конкретною поставкою товару та містять інформацію про транспортні витрати, а саме транспортні послуги за межами України, транспортні послуги по території України, страхування ватажу, експедиційні послуги/страхування, транспортно-експедиційні послуги. Послуги на страхування включені до митної вартості, до митної вартості також включено суму експедиторських послуг/страхування.

Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга митного органу залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року у справі № 804/3178/17 залишити без змін. 

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           Р.Ф.Ханова 

Судді:                                                                                                     І.А.Гончарова

                                                                                                                       І.Я.Олендер