ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року 
м. Київ

Справа №  910/1469/13 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранець О.М. - головуючий, Стратієнко Л.В., Студенець В.І., 
за участю секретаря судового засідання Низенко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційних скарг Арбітражного керуючого Українського консорціуму "Екосорб" Ковалко Галини Іванівни та Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"
на ухвалу Господарського суду міста Києва
у складі судді: Сівакової В.В.
від 29.08.2017 року
та на постанову Київського апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Андрієнка В.В., Руденко М.А., Буравльова С.І.
від 19.10.2017 року

за заявою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"
про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 19.09.2013 року таким, що не підлягає виконанню

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"
до Українського консорціуму "Екосорб"
про стягнення 109 750  189,66 грн.

за зустрічним позовом Українського консорціуму "Екосорб"
до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"
про стягнення заборгованості в сумі 3  986,72 грн. 

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Екомонтажсервіс"
до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"
про стягнення коштів у розмірі 29 438  646,90 грн. 

за участю представників:
позивача: Терещенко Т.М.
відповідача: не з'явився
третьої особи: Свідло Є.В., Чабан В.І.
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.05.2013 року у справі №910/1469/13, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2013 року, у задоволенні первісного позову відмовлено повністю. Зустрічний позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на користь Українського консорціуму "Екосорб" 2957,60 грн. основного боргу, 1276,38 грн. судового збору. В решті позову відмовлено. Вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Екомонтажсервіс" 24 696 000,00 грн. основного боргу, 57  732,91 грн. судового збору.
19.09.2013 року на виконання зазначеного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2016 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 16.06.2016 року, Товариству з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Екомонтажсервіс" відновлено строк пред'явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 19.09.2013 року у справі №910/1469/13 до 21.03.2017 року та видано дублікат наказу Господарського суду міста Києва № 910/1469/13 від 19.09.2013 року.
08.07.2016 року Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 19.09.2013 року таким, що не підлягає виконанню.
Заява мотивована тим, що наказ Господарського суду міста Києва від 19.09.2013 року не підлягає виконанню, оскільки дублікат зазначеного наказу було видано з порушеннями норм процесуального права, зокрема пункту 17 статті 106, статті 120 Господарського процесуального кодексу, та під час примусового виконання наказу державний виконавець провів подвійне списання з банку грошових коштів.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2016 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.10.2016 року, відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 19.09.2013 року у справі №  910/1469/13 таким, що не підлягає виконанню.
Постановою Вищого господарського суду України від 06.12.2016 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.10.2016 року та ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2016 року у справі № 910/1469/13 скасовано. Справу № 910/1469/13 передано до Господарського суду міста Києва для розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 19.09.2013 року у справі № 910/1469/13 таким, що не підлягає виконанню. Суд касаційної інстанції виходив з того, що суди попередніх інстанцій не встановлювали обставини наявності інших підстав визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, не досліджували обставини погашення боргу боржником чи іншою особою.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2017 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2017 року, в задоволені заяви Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 19.09.2013 року у справі №  910/1469/13 таким, що не підлягає виконанню, відмовлено повністю.
Ухвала місцевого господарського суду та постанова суду апеляційної інстанції мотивовані тим, що обставини порушення Господарським судом міста Києва норм процесуального права під час винесення ухвали від 21.03.2016 року про відновлення строку пред'явлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу не можуть бути предметом розгляду та оцінки судом під час розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки для встановлення незаконності судового рішення існує порядок оскарження судового рішення до вищих інстанцій. За висновком судів підстави для визнання наказу Господарського суду міста Києва від 19.09.2013 року у справі №  910/1469/13 таким, що не підлягає виконанню, відсутні, оскільки докази помилкової видачі наказу відсутні. Зазначений наказ виконано в примусовому порядку, а половина суми грошових коштів, які були двічі списані державним виконавцем з рахунку боржника та перераховані на користь стягувача, була повернуті на рахунок банку, доказів в підтвердження інших підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, заявником не надано.
Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та Арбітражний керуючий Українського консорціуму "Екосорб" Ковалко Галина Іванівна подали касаційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.08.2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2017 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 19.09.2013 року у справі №  910/1469/13 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вимог касаційних скарг скаржники посилаються на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права.
Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в касаційній скарзі посилається на те, що Господарським судом міста Києва під час винесення ухвали від 21.03.2016 року про відновлення строку пред'явлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу були порушені пункт 17 статті 106, статті 119, 120 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній до 15.12.2017 року, а також зазначає про те, що судами попередніх інстанцій не були виконані вказівки, зазначені Вищим господарським судом України в постанові від 06.12.2016 року. 
Арбітражний керуючий Українського консорціуму "Екосорб" Ковалко Галина Іванівна в касаційній скарзі також зазначає про те, що судами попередніх інстанцій під час винесення та прийняття оскаржуваних ухвали та постанови були проігноровані вказівки Вищого господарського суду України, посилається на те, що суди не прийняли до уваги обставини, встановлені господарськими судами у справі №  910/18384/15, в якій Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" затверджено кредитором Українського консорціуму "Екосорб" на суму 109  752  945,66 грн. за договором купівлі-продажу цінних паперів №  Д/27.2/090226-10 від 26.02.2009  року, що відповідає сумі первісного позову у даній справі.
Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Екомонтажсервіс" подала відзив на касаційні скарги, в якому просить касаційні скарги залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.08.2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2017 року залишити без змін. Товариство у відзиві на касаційну скаргу зазначає про те, що доводи банку в касаційній скарзі не стосуються оскаржуваних ухвали та постанови, а зводяться до оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 21.03.2016 року, яка вже була переглянута в апеляційному та касаційному порядку, суди попередніх інстанцій повно та всебічно дослідили всі обставини справи та встановили відсутність будь-яких підстав для визнання наказу Господарського суду міста Києва від 19.09.2013 року у даній справі таким, що не підлягає виконанню. Товариство також зазначає про те, що доводи касаційної скарги арбітражного керуючого УБ "Екосорб" про те, що суди попередніх інстанцій проігнорували вказівки Вищого господарського суду України побудовані на припущеннях та є безпідставними, а обставини справи №910/18384/15, на які посилається скаржник в касаційній скарзі, не стосуються оскаржуваних ухвали та постанови про відмову у задоволенні заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.
Представники відповідача в судове засідання 20.03.2018 року не з'явилися, хоча відповідно до вимог статті 120 Господарського процесуального кодексу України були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду касаційної скарги.
Колегія суддів Касаційного господарського суду зазначає, що відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засіданні представників учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду касаційної скарги, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.
Колегія суддів, обговоривши доводи касаційних скарг, дослідивши дотримання судами попередніх інстанцій норм процесуального права, вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню.
Згідно зі статтею 115 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній до 15.12.2017 року, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".
Відповідно до частини 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній до 15.12.2017 року, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. 
Частинами другою та четвертою статті 117 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній до 15.12.2017 року, визначено, що господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. У разі якщо наказ було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. 
Таким чином, визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, законом пов'язується з певними обставинами, які мали місце на момент його видачі (пред'явлення до виконання): 
- помилковою видачею, зокрема, коли судове рішення не підлягало негайному виконанню і не набрало законної сили або пред'явлено до виконання після скасування судового рішення, на підставі якого було видано наказ; 
- повним (частковим) погашенням боргу, щодо якого видано наказ, в добровільному порядку боржником чи за нього іншою особою;
- з інших причин.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2013 року у даній справі було залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2013 року. Наказ на виконання зазначеного судового рішення було видано Господарським судом міста Києва 19.09.2013 року, тобто після набрання рішенням законної сили. В подальшому  ухвалою  Господарського  суду  міста  Києва  від  21.03.2016 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 16.06.2016 року, Товариству з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Екомонтажсервіс" відновлено строк пред'явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 19.09.2013 року у справі №910/1469/13 до 21.03.2017 року та видано дублікат наказу Господарського суду міста Києва № 910/1469/13 від 19.09.2013 року. При цьому, як правильно встановлено судами, в матеріалах справи відсутні докази того, що наказ був виданий господарським судом помилково. Посилання заявника на те, що дублікат наказу був виданий господарським судом помилково, а ухвала Господарського суду міста Києва від 21.03.2016 року про відновлення строку пред'явлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу була винесена з порушенням пункту 17 статті 106 та статей 119, 120 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній до 15.12.2017 року, зводяться до оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 21.03.2016 року, яка вже була переглянута в апеляційному та касаційному порядку, та, як правильно зазначено судами, не можуть бути предметом розгляду та оцінки судом під час розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. 
Крім того, як встановлено судами, наказ Господарського суду міста Києва від 19.09.2013 року був виконаний в примусовому порядку.
При цьому, державним виконавцем під час примусового виконання наказу було двічі списано з рахунку ПАТ "Промінвестбанк" та перераховано на рахунок ТОВ "ВКФ "Екомонтажсервіс" суму грошових коштів в розмірі 27  229  106,20 грн., що разом становить 54  458  212,40 грн. Однак, 04.07.2016 року грошові кошти в сумі 27  229  106,20 грн. були повернуті на рахунок банку за платіжним дорученням від 04.07.2016 року.
Наявності інших підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, судами не встановлено.
З огляду на наведене колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для визнання спірного наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки докази помилкової видачі наказу відсутні, наказ виконано в примусовому порядку, половина суми грошових коштів, які були двічі списані державним виконавцем з рахунку боржника та перераховані на користь стягувача, була повернуті на рахунок банку, наявності інших підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню судами не встановлено.
Колегія суддів не приймає до уваги посилання арбітражного керуючого Українського консорціуму "Екосорб" Ковалко Галини Іванівни в касаційній скарзі на обставини, встановлені господарськими судами у справі №  910/18384/15, оскільки ці обставини не стосуються оскаржуваних ухвали місцевого суду про визнання наказу, таким, що не підлягає виконанню, та постанови апеляційного господарського суду, прийнятої за наслідками перегляду зазначеної ухвали в апеляційному порядку.
Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Враховуючи те, що ухвала місцевого та постанова апеляційного господарських судів прийняті з дотриманням норм процесуального права, а твердження скаржників про їх порушення господарськими судами попередніх інстанції не знайшли свого підтвердження, то підстави для зміни чи скасування законних та обґрунтованих судових актів відсутні.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд - ,
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційні скарги Арбітражного керуючого Українського консорціуму "Екосорб" Ковалко Галини Іванівни та Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.08.2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2017 року у справі № 910/1469/13 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          О. Баранець 
Судді                                                                                                    Л. Стратієнко
          В. Студенець