ВЕРХОВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
09.02.2018 | Київ | К/9901/1432/18 686/5033/14-а
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Данилевич Н.А., 
суддів Бевзенка В.М., Шарапи В.М., 
здійснивши попередній розгляд касаційної скарги ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2014 року ( головуючий суддя - Логінова С.М.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного від 16 квітня 2015 року (головуючий суддя - Граб Л.С., судді - Боровицький О.А., Сапальова Т.В.)
у справі № 686/5033/14-а
за адміністративним позовом ОСОБА_2
до Хмельницького міського відділу УМВС України у Хмельницькій області, управління ДАІ УМВС України в Хмельницькій області 
про визнання дій незаконними, скасування протоколу про адміністративне правопорушення та протоколу огляду та затримання транспорту,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Хмельницького міського відділу УМВС України у Хмельницькій області (далі - відповідач 1), управління ДАІ УМВС України в Хмельницькій області (далі - відповідач 2), в якому просила визнати дії працівника ВДАІ Сотнікова М. В. незаконними, скасувати протокол про адміністративне правопорушення та протокол огляду та затримання транспорту.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2014 року, яку залишено без змін ухвалою  Вінницького апеляційного адміністративного від 16 квітня 2015 року в задоволені позову відмовлено в повному обсязі.

Приймаючи дане рішення, суди попередніх інстанцій виходили з того, що протокол про адміністративне правопорушення та  протокол огляду і затримання транспортного засобу були винесені з дотриманням норм чинного законодавства, тому у суду відсутні підстави для визнання дій відповідача незаконними та скасування протоколу про адміністративне правопорушення та протоколу огляду та затримання транспорту.

Не погодившись з ухваленими у справі судовими рішеннями, позивач звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального  та процесуального права, просила скасувати рішення судів попередніх інстанцій та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги. В своїй касаційній скарзі позивач зазначає, що відповідно до акту від 27 травня 2012 року автомобіль марки «Опель Кадет», реєстраційний № НОМЕР_1 (власником якого є позивач та який, відповідно до довіреності, було передано у користування ОСОБА_4 був затриманий співробітниками ДАІ і поміщений на штрафний майданчик Хмельницької філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси». Однак, ОСОБА_4 про затримання автомобіля і поміщення його на штрафмайданчик, власників автомобіля не повідомив. У протоколі про адміністративне правопорушення від 19 квітня 2012 року відсутній запис про тимчасове затримання транспортного засобу. В постанові судді Хмельницького міськрайонного суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, також відсутні дані про тимчасове затримання транспортного засобу. Вищенаведені обставини позбавили позивача вчасно дізнатись про затримання та поміщення на штрафмайданчик її автомобіля. Окрім того, факт відсутності запису щодо затримання транспорту у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, на думку позивача, свідчить про перевищення повноважень спеціального суб'єкта владних повноважень, Інспектора ДПС ВДАІ м. Хмельницького.

Відповідачем заперечення на касаційну скаргу не надані, що не перешкоджає її розгляду по суті.  

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.  
Відповідно до статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до частини першої статті 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені, зокрема, частиною першою статті 130 КУпАП (керування транспортним засобом у стані алкогольного або наркотичного сп'яніння) працівник відповідного підрозділу МВС України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля-евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Хмельницького міськрайонного суду від 04 травня 2012 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1, 122-2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування усіма видами транспорту терміном на 1 рік.

Оскільки під час зупинення транспортного засобу марки «Опель Кадет», державний номер НОМЕР_1, працівники ДАІ УМВС України в Хмельницькій області мали підстави вважати, що його водієм вчинено порушення, передбачене статтею 130 КУпАП, то, відповідно до вимог статті 265-2 КУпАП, зазначений автомобіль був затриманий та доставлений для зберігання на спеціальний майданчик Хмельницької філії ДП МВС України "Інформ-Ресурси", про що складено відповідний Акт огляду   затриманого транспорту, що передається на тимчасове зберігання від 27 травня 2012 року. 
На виконання вимог статті 265-2 КУпАП Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 25 грудня 2008 року № 1102, якою затверджено Порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках (далі - Порядок).
У відповідності з пунктом 2 цього Порядку тимчасове затримання транспортного засобу уповноваженою особою Державтоінспекції проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.
Уповноваженим особам Державтоінспекції забороняється брати участь у здійсненні блокування або евакуації транспортних засобів у випадках, не передбачених законом.
Статтею 265-2 КУпАП та Порядком визначено, що повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умови оплати ним витрат, пов'язаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу, та пред'явлення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

За транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці Державтоінспекції справляється плата у встановленому спільним наказом МВС, Мінфіну та Мінекономіки розмірі.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 зверталась до МВС "Інформ-Ресурси" з заявою про повернення автомобіля.

Що стосується посилань позивача на факт відсутності запису про тимчасове затримання транспорту у протоколі про адміністративне правопорушення від 19 квітня 2012 року, колегія суддів Верховного Суду зазначає, що дана обставина не є підставою для визнання протоколу про огляд і затримання транспортного засобу незаконним.

Крім того, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17 вересня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 25 листопада 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ДП МВС "Інформ-Ресурси" в особі Хмельницької філії про витребування майна з чужого незаконного володіння та його повернення залишено без задоволення.

Підсумовуючи викладене, суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до частини 3 статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 

Керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, - 

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скарги ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного від 16 квітня 2015 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Головуючий | Н.А. Данилевич
Судді | В.М. Бевзенко
| В.М. Шарапа