ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року 
м. Київ
Справа №  911/1529/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючий - Стратієнко Л.В.,
судді: Мамалуй О.О., Баранець О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Сігнаєвської К.І.;

за участю представників:
позивача - не з'явився, 
відповідачів - 1 - Гавриленко В.О., 
                       - 2 - не з'явився,
                       - 3 - не з'явився,
третьої особи яка, не заявляє самостійних вимог на  предмет спору на стороні 
відповідачів -  не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Господарського суду Київської області
(суддя - Рябцева О.О.),
від 17.08.2017,
та постанову Київського апеляційного господарського суду
(головуючий - Руденко М.А., судді - Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.),
від 12.12.2017,
за позовом ОСОБА_3,
до - товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-німецьке спільне підприємство "Шмайсер", ОСОБА_2, Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_4,
про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів, визнання недійсною редакції статуту, визнання недійсним договору та зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Господарського суду Київської області із позовом до ТОВ "Українсько-німецьке спільне підприємство "Шмайсер", ОСОБА_2 та управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів товариства, визнання недійсною редакції статуту, визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства та зобов'язання вчинити дії щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що загальні збори учасників ТОВ "Українсько-німецьке спільне підприємство "Шмайсер" від 13.12.2016 проведені за відсутності кворуму, без повідомлення ОСОБА_3 про їх проведення. Позивач зазначав, що договір 13/12/16/1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Українсько-німецьке спільне підприємство "Шмайсер" від 13.12.2016  ним не підписувався, намірів відчужувати свою частку у статутному капіталі вказаного товариства він не мав, а договір був підроблений ОСОБА_2 з метою заволодіння його часткою у статутному капіталі товариства. Посилаючись на недійсність рішень загальних зборів учасників ТОВ "Українсько-німецьке спільне підприємство "Шмайсер" від 13.12.2016, якими було затверджено нову редакцію статуту товариства, позивач вважає, що є всі підстави для визнання цієї редакції недійсною.

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.08.2017 позов задоволено та:
- визнано недійсним договір 13/12/16/1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Українсько-німецьке спільне підприємство "Шмайсер" від 13.12.2016, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3; 
- визнано недійсними та скасовано рішення загальних зборів учасників ТОВ "Українсько-німецьке спільне підприємство "Шмайсер", що оформлені протоколом № 13/12/16 від 13.12.2016 загальних зборів учасників ТОВ "Українсько-німецьке спільне підприємство "Шмайсер" про виведення із складу учасників товариства ОСОБА_3 у зв`язку з відступленням в повному обсязі належної йому частки в статутному капіталі у розмірі 274 000 грн, що становить 40% статутного капіталу статутного капіталу товариства на користь ОСОБА_2 згідно договору № 13/12/16/1 від 13.12.2016 (п. 2); про визначення часток учасників товариства наступним чином: - ОСОБА_2 - 616 500,00 грн, що складає 90 % статутного капіталу товариства; - ОСОБА_4 - 68 500, 00 грн, що складає 10 % статутного капіталу товариства (п. 3); про внесення відповідних змін до статуту товариства шляхом викладення їх в новій редакції статуту товариства та затвердження нової редакції статуту товариства (п.4); 
- визнано недійсним статут (нова редакція) ТОВ "Українсько-німецьке спільне підприємство "Шмайсер", затверджений рішенням загальних зборів учасників товариства від 13.12.2016, оформленим протоколом № 13/12/6 від 13.12.2016; 
- зобов`язано Києво-Святошинську районну державну адміністрацію Київської області внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ "Українсько-німецьке спільне підприємство "Шмайсер", внесених 14.12.2016 державним реєстратором Трітиніченко Юлією Василівною комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, номер запису 13391050014006484.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновків, що загальні збори учасників ТОВ "Українсько-німецьке спільне підприємство "Шмайсер" 13.12.2016 були неповноважними та неправомочними, оскільки на них була відсутня необхідна кількість учасників товариства. Позивачем доведено, що повний текст договору 13/12/16/1 від 13.12.2016 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Українсько-німецьке спільне підприємство "Шмайсер" він не підписував, наміру відчужувати свою частку у статутному капіталі товариства не мав і, як наслідок, відсутнє волевиявлення ОСОБА_3 на укладення оспорюваного договору. 

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2017 рішення Господарського суду Київської області від 17.08.2017 залишено без змін. 

ОСОБА_2 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати  вказані рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставами для скасування судових рішень ОСОБА_2 зазначає неповне з'ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанції. Скаржник стверджує, що надані позивачем висновки експерта за результатами проведення судової-технічної експертизи документів не мають статусу судової експертизи і, відповідно, помилково прийняті до уваги господарськими судами. На його думку апеляційний суд безпідставно не залучив до розгляду справи ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 як третіх осіб. 

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача,  дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, Верховний   Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
                                                                                                                                              
Щодо обґрунтованості задоволення позовної вимоги про визнання недійсним договору 13/12/16/1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер" від 13.12.2016, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 необхідно зазначити таке.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України, до яких, зокрема, відноситься визнання правочину недійсним.

За приписом статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). 

За умовами пунктів 1.1, 1.2, 2.1, 2.2, 4.2 договору 13/12/16/1 від 13.12.2016 ОСОБА_3  (продавець) передав ОСОБА_2 (покупцю) свою частку у розмірі 274000,00 грн, що становить 40 % від статутного капіталу ТОВ "УНСП "Шмайсер", статутний капітал якого складає 685 000,00 грн. Ціна частки складає 274 000,00 грн, що становить 40 % статутного капіталу. Перехід права власності на частку, що складає 274 000,00 грн, що становить 40 % статутного капіталу ТОВ "УНСП "Шмайсер", від продавця до покупця відбувається в момент укладання та підписання цього договору.

Як встановлено господарськими судами, висновком Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 7322/7845+7856/17-34 від 03.05.2017 підтверджено, що підпис від імені ОСОБА_3 у договорі 13/12/16/1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер" від 13.12.2016, виконаний у період часу ймовірно від 10 до 25 грудня 2015 року, не у вказану в документі дату  - 13.12.2016.

Висновком Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 8-4/637 від 07.04.2017 виявлено, що друковані тексти на 1-му та 2-му аркушах договору № 13/12/16/1 від 13.12.2016 надруковані за допомогою іншого друкуючого пристрою, ніж друкований текст на 3-му аркуші цього ж договору. У договір 13/12/16/1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер" від 13.12.2016 вносились зміни шляхом заміни аркушів договору.

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд погоджується з висновками господарських судів про те, що оспорюваний договір 13/12/16/1 від 13.12.2016, суперечить положенням ч. 3 ст. 203 ЦК України, оскільки  було відсутнє волевиявлення ОСОБА_3 на укладення вказаного договору і, відповідно, на продаж належної йому частки в статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер". Позовні вимоги про визнання недійсним такого договору підлягають задоволенню.

Щодо правомірності задоволених позовних вимог про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів учасників ТОВ "УНСП "Шмайсер" від 13.12.2016, якими було змінено склад учасників товариства, перерозподілено частки учасників у його статутному та затверджено нову редакцію статуту ТОВ "УНСП "Шмайсер" необхідно зазначити таке. 

Як передбачено ч. 1 ст. 140 ЦК України, товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦК України установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю є статут.

Частинами 1, 2 та 4 ст. 82 ГК України передбачено, що установчим документом акціонерного товариства, товариства з обмеженою відповідальністю і товариства з додатковою відповідальністю є статут. Установчі документи господарського товариства повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, склад і компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, з яких необхідна одностайність або кваліфікована більшість голосів, інші відомості, передбачені статтею 57 цього кодексу. Статут товариства з обмеженою відповідальністю, крім відомостей, зазначених у частині другій цієї статті, повинен містити відомості про розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та порядок внесення ними вкладів.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 147 ЦК України учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства. 

Як передбачено частинами 1 та 2 ст. 53 Закону України "Про господарські товариства", учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" - про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. 

Згідно з ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів. Установчими документами товариств, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними. Голова зборів товариства організує ведення протоколу. 

Зважаючи на положення статті 167 Господарського кодексу України та статтей 58, 60 Закону України "Про господарські товариства" підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах. 

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону України "Про господарські товариства"); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону України "Про господарські товариства");  прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону України "Про господарські товариства"). При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Пунктом 12.7 статуту ТОВ "УНСП "Шмайсер" (в редакції від 22.12.2015) визначено, що порядок скликання і проведення чергових та позачергових загальних зборів учасників та порядок прийняття ними рішень, а також порядок прийняття учасниками рішень методом опитування, регламентується правилами, затвердженими загальними зборами учасників у відповідності з статтями 60, 61 Закону України "Про господарські товариства". Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. 

Відповідно до п. 12.3 статуту ТОВ "УНСП "Шмайсер" (в редакції від 22.12.2015), кожен учасник на зборах має кількість голосів, пропорційну розміру його частки у статутному капіталі товариства.

Згідно з п. 12.6 статуту ТОВ "УНСП "Шмайсер" (в редакції від 22.12.2015), загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо в них беруть участь учасники товариства, які володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів. 

ОСОБА_3 станом на 13.12.2016 був учасником ТОВ "УНСП "Шмайсер" і йому належав внесок у статутному капіталі товариства у розмірі 274000 грн, що становило 40 % статутного капіталу товариства.

Згідно з пунктами 1.6, 5.2 статуту ТОВ "УНСП "Шмайсер" (в редакції від 25.12.2015), учасниками товариства станом на 13.12.2016 також були:
-  ОСОБА_2, якій належав внесок у статутному капіталі товариства у розмірі 342 500,00 грн, що становило 50 % статутного капіталу товариства;
-  ОСОБА_4, якому належав внесок у статутному капіталі товариства у розмірі 68 500,00 грн, що становило 10 % статутного капіталу товариства.

13.12.2016 було проведено загальні збори учасників ТОВ "УНСП "Шмайсер", на яких були прийняті такі рішення: обрати головою зборів ОСОБА_4 та секретарем зборів ОСОБА_2; вивести із складу учасників товариства ОСОБА_3 у зв`язку з відступленням в повному обсязі належної йому частки в статутному капіталі у розмірі 274 000,00 грн, що становить 40% статутного капіталу товариства на користь ОСОБА_2 згідно договору № 13/12/16/1 від 13.12.2016, при цьому інший учасник ОСОБА_4 відмовився від придбання цієї частки статутного капіталу товариства; визначити частки учасників товариства наступним чином: ОСОБА_2 - 616 500,00 грн, що складає 90 % статутного капіталу товариства, ОСОБА_4 - 68 500,00 грн, що складає 10 % статутного капіталу товариства; внести відповідні зміни до статуту товариства шляхом викладення їх в новій редакції статуту товариства. Затвердити нову редакцію статуту товариства.

Зазначені рішення зборів оформлені протоколом № 13/12/6 загальних зборів учасників ТОВ "Українсько-німецьке спільне підприємство "Шмайсер" від 13.12.2016, який був підписаний ОСОБА_4 як головою зборів та ОСОБА_2 як секретарем зборів.

Як правильно встановлено господарськими судами, відповідачами у справі до суду не надано і в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження повідомлення ОСОБА_3 про проведення загальних зборів ТОВ "УНСП "Шмайсер" 13.12.2016 як учасника товариства. В матеріалах справи відсутні і будь-які належні та допустимі докази того, що позивач реєструвався для участі у вказаних загальних зборах. Не містить підпису ОСОБА_3 і протокол № 13/12/6 загальних зборів учасників ТОВ "УНСП "Шмайсер" від 13.12.2016. 

Враховуючи встановлені судами порушення п. 12.6 статуту ТОВ "УНСП "Шмайсер" при прийнятті рішень на них, відсутність доказів дотримання порядку скликання загальних зборів, відсутність волевиявлення ОСОБА_3 на укладення договору 13/12/16/1 від 13.12.2016 на продаж належної йому частки в статутному капіталі товариства, Верховний Суд погоджується з висновками господарських судів про задоволення позовних вимог щодо визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів учасників ТОВ "УНСП "Шмайсер" від 13.12.2016.

Щодо обґрунтованості задоволення позовних про визнання недійсною редакції статуту ТОВ "УНСП "Шмайсер"від 13.12.2016, зареєстрованої державним реєстратором 14.12.2016 та зобов`язання Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області внести до Єдиного державного реєстру запис щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ "УНСП "Шмайсер", необхідно зазначити таке. 

Статут юридичної особи за змістом частини другої статті 20 ГК України є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки він містить норми, обов'язкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників, а також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту. Підставами для визнання акта, в тому числі статуту, недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт, а також порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Статут товариства з обмеженою відповідальністю, крім відомостей, зазначених у частині другій цієї статті, повинен містити відомості про розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та порядок внесення ними вкладів (ч. 4 ст. 82 ГК України).

14.12.2016 державним реєстратором Трітиніченко Ю.В. КП "Бюро державної реєстрації" Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на підставі поданих ТОВ "УНСП "Шмайсер" документів за наслідками прийнятих рішень загальними зборами учасників ТОВ "УНСП "Шмайсер" від 13.12.2016, оформлених протоколом № 13/12/6, було здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи; зміна складу або інформації про засновників, номер запису 13391050014006484. 

За спірною редакцією статуту ТОВ "УНСП "Шмайсер", затвердженою рішенням загальних зборів учасників товариства від 13.12.2016, ОСОБА_3 не є учасником ТОВ "УНСП "Шмайсер". Вказане порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, редакція статуту від 13.12.2016 не відповідає вимогам закону.

З огляду на похідний характер вимог про визнання недійсною редакції статуту ТОВ "УНСП "Шмайсер" від 13.12.2016 та про зобов`язання Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області внести до Єдиного державного реєстру запис щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ "УНСП "Шмайсер" внесених 14.12.2016 від позовних вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ "УНСП "Шмайсер" від 13.12.2016 та  позовних вимог про визнання недійсним договору 13/12/16/1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер" від 13.12.2016, встановлених судом порушень прав та інтересів позивача і вимог законодавства щодо змісту статуту товариства, колегія суддів вважає обґрунтованим висновки суду про їх задоволення.

Щодо аргументу касаційної скарги про те, що висновки експертиз № 7322/7845+7856/17-34 від 03.05.2017 та № 8-4/637 від 07.04.2017 не мають статусу судової експертизи і, відповідно, помилково прийняті до уваги господарськими судами необхідно зазначити таке. 

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Господарські суди при вирішенні господарських спорів мають досліджувати на загальних умовах і висновки судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної.

Спірні експертизи призначені постановами старшого слідчого Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції Мельника О.П. від 11.04.2017 та 28.03.2017 про призначення експертиз у кримінальному провадженні № 12016110200001246 та були правомірно оцінені господарськими судами у сукупності з іншими доказами на загальних підставах відповідно до вимог ст. 43 ГПК України (в редакції до 15.12.2017). 

Апеляційним судом було відмовлено в клопотанні ТОВ "УНСП "Шмайсер" про залучення третіх осіб, без самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 як учасників товариства з підстав обмежених строків розгляду апеляційної скарги. 

Верховний Суд враховує, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989). Порушення розумних строків тривалості судового провадження може бути порушенням права на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, і як наслідок - права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Обґрунтовуючи необхідність залучення вказаних осіб до розгляду справи відповідач-1 посилався на нову редакцію статуту ТОВ "УНСП "Шмайсер" від 18.10.2017, в якій такі особи вказані як учасники товариства. Проте, до суду надано не було доказів держаної реєстрації вказаної редакції статуту, як того вимагає Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", протоколу загальних зборів ТОВ "УНСП "Шмайсер" від 18.10.2017 та документів на підставі яких ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 набули статусу учасників ТОВ "УНСП "Шмайсер". 

Наведений у касаційній скарзі аргумент про необґрунтовану відмову в залученні вказаних осіб не підтверджуються матеріалами справи і не є підставою для скасування судових рішень.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи Верховний Суд вважає, що доводи, викладені ОСОБА_2 у касаційній скарзі, є необґрунтованими та зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права, спростовуються зібраними у справі доказами і не відповідають вимогам закону.

За таких обставин постанова суду апеляційної інстанції та рішення першої інстанції прийняті з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування немає.

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно ст. 129  ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на ОСОБА_2.  

Керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 17.08.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2017 у справі за № 911/1529/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                     Л. Стратієнко

Судді                                                                                                  О. Мамалуй 

    О. Баранець