Постанова
Іменем України
 
15 березня 2018 року
м. Київ
справа № 297/1176/17
провадження № 51- 869 км 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого                                     ОСОБА_1 ,
суддів                                             ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання      ОСОБА_4 ,
прокурора                                       ОСОБА_5 ,
 
розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 09 червня 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 травня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про узаконення проведеного огляду в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 12017070060000396.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 травня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про узаконення огляду в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017070060000396, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України. 
Ухвалою судді Апеляційного суду Закарпатської області від 09 червня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Берегівського районного суд Закарпатської області від 29 травня 2017 року, з огляду на те, що у частинах 1 і 2 ст. 309 КПК України наведено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню. 
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 09 червня 2017 року з підстави істотного порушення вимог кримінального процесуального закону і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. На думку прокурора, проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку допускається лише за вмотивованим судовим рішенням. Вважає, що апеляційним судом не враховано положення ч. 6 ст. 9 КПК України при прийнятті рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити подану касаційну скаргу, скасувати ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 09 червня 2017 року і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
 
Мотиви Суду
Згідно з вимогами ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Так, положеннями ч. 4ст. 399 КПК Українивизначено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннямистатті 394 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 309 КПК України,під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про: відмову у наданні дозволу на затримання;застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; арешт майна або відмову у ньому; тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; відсторонення від посади або відмову у ньому; відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування.
Крім того, під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Цей перелік є вичерпний та розширеному тлумаченню не підлягає, при цьому ч. 3 ст. 309 КПК Українипрямо передбачено, що скарги та інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.
Доводи касаційної скарги прокурора щодо можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про узаконення огляду, є неспроможними.
Тобто, оскільки оскаржувана ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про узаконення огляду, не входить до переліку ухвал, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку, відповідно дост. 309 КПК України, то рішення суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження є законним та обґрунтованим.
Між тим, міжнародні стандарти у галузі судочинства, в тому числі ті, на які є посилання у скарзі, послідовно стверджують про неприпустимість нехтування правом на справедливий розгляд. Чинним кримінальним процесуальним законом чітко визначено порядок оскарження рішень слідчого судді, а відповідно дост. 129 Конституції Україниоднією із основних засад судочинства єзабезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.
Вказані обставини надали суду апеляційної інстанції всі підстави для висновку, що при оскарженні ухвали слідчого судді діють норми, якими такий порядок встановлений.
Таким чином, наведені у касаційній скарзі доводи прокурора попри їх сукупність та зміст не спростовують правильності визначення судом апеляційної інстанції застосування вимог кримінального процесуального закону, а тому касаційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, колегія суддів
ухвалила:
Ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 09 червня 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження залишити без змін, а касаційну скаргу прокурора Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Судді:
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                       ОСОБА_3