ПОСТАНОВА
Іменем України

22 березня 2018 року 

м. Київ
справа №348/1441/16-а
адміністративне провадження №К/9901/32205/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого - Кравчука В.М., суддів: Анцупової Т.О., Стародуба О.П., розглянув у попередньому судовому засіданні справу №348/1441/16-а за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів: Кушнерика М.П., Мікули О.І., Ніколіна В.В.) від 14.06.2017 у справі №348/1441/16-а за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області.

І. ПРОЦЕДУРА

1. ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
2. Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.03.2017 позов задоволено. Поновлено строк звернення до суду. Визнано нечинною та скасовано постанову головного інспектора будівельного нагляду Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної в Івано-Франківській області Кисляка М.В. №179/1009/02-43/2016 від 29.07.2016 про накладення на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250 грн. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 96 КУпАП. 
3. Не погоджуючись з даною постановою з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні позову. 
4. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області було задоволено; постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.03.2017 скасовано та прийнято нову, якою в задоволенні позову відмовлено.
5. 25.07.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Позивачки на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду  від 14.06.2017 .
6. У касаційній скарзі Позивачка звертає увагу на порушення судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.02.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2017 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
7. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.09.2017 відкрито провадження у справі. 12.10.2017 до Суду надійшов відзив від Відповідача.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8. 26.07.2016 відповідачем було проведено позапланову перевірку щодо законності реконструкції гаража по вул. Ленкавського, 8, с. Фитьків, Надвірнянського району та складено акт перевірки дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, припис та протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Відповідно до вказаного акта позивачкою проводиться реконструкція гаража по вул. Ленкавського, 8 в с. Фитьків Надвірнянського району без направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням ст.34 ч.1 п.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
9. За результатами позапланової перевірки відповідачем винесено припис від 26.07.2016, яким зобов'язано позивача усунути порушення в тримісячний термін. У протоколі про адміністративне правопорушення від 26.07.2016 зазначено, що ОСОБА_1 проводить реконструкцію гаража по вул. Ленкавського,8, с. Фитьків, Надвірнянського району без зареєстрованого повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». 
29.07.2016 головним інспектором будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області винесено постанову про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ст. 96 ч.5 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 4250 грн.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

10. Позивачка зазначає є власником домоволодіння в с. Фитьків по вул. Ленкавського, 8. У травні 2016 року вона розібрала старий гараж до фундаменту і на тому ж місці звела новий гараж, не порушуючи при цьому його конфігурації та параметрів. Вважає, що дана постанова є незаконною, оскільки була прийнята у відсутності позивача ОСОБА_1, відповідачем не були перевірені всі матеріали, які мають значення для правильного вирішення справи. Зазначає, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин, оскільки оскаржувану постанову вона отримала тільки 04.08.2016. 
11. Відповідач проти задоволення позову заперечував. Пояснив, що під час позапланової перевірки, проведеної головним державним інспектором Кисляком М.В. щодо дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудування, встановлено факт недотримання державних стандартів, норм і правил під час здійснення реконструкції гаража, що є порушенням п.1 ч.1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Тобто ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.96 КУпАП, за що на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250,00 грн. На виконання п.17 "Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю", крім акта перевірки було складено протокол та припис, яким зобов'язано усунути виявлені порушення до 26.10.2016. Оскільки ОСОБА_1 виявлені порушення не усунула, вважає, що головний інспектор Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області діяв в межах своєї компетенції Постанову вважає правомірною. Просить у позові відмовити.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Оцінюючи доводи та заперечення сторін, суди попередніх інстанцій дійшли таких висновків
13. Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що постанова №179/1009/02-43/2016 від 29.07.2016 про накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250 грн. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 96 КУпАП, була складена у відсутності позивача, що є порушенням вимог ст. 268 КУпАП. Даних про те, що постанова була направлена позивачу ОСОБА_1, в матеріалах справи немає і стороною відповідача не надано. Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність заявлених позовних вимог, оскільки під час винесення постанови №179/1009/02-43/2016 від 29.07.2016 мали місце порушення вимог ст.ст. 268, 280,283 КУпАП, не було повно з'ясовано обставини справи та інші обставини, що мають істотне значення по справі, постанова не вмотивована і не підтверджена доказами, зібраними відповідно до вимог закону, та які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 96 КУпАП, що є підставою для задоволення позовних вимог про скасування даної постанови, і тому оскаржувану постанову слід скасувати, як протиправну.
14. Колегія суддів апеляційної інстанції не погодилася з висновком суду першої інстанції про неправомірність оскаржуваної постанови відповідача, оскільки п.2 Порядку здійснення державного архітектурного контролю №553, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011, (Порядок №553) встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва. п. 17 Порядку № 553 передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.
15. Колегія суддів апеляційної інстанції встановила, що позивач замінив конструктивні елементи будівлі, і погодилася з твердженням Відповідача, що дані роботи відносяться до капітального будівництва. Відповідно до п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
16. Згідно п.2 Порядку виконання будівельних та підготовчих робіт, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 №466, будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту. 
ОСОБА_1 проводила реконструкцію гаража на старому місці. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил - ч. 1 ст. 376 ЦК України. Таким чином, позивачка проводила реконструкцію гаража без реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що не спростовано позивачкою, як в суді першої так і апеляційної інстанції. Доказів звернення з приводу погодження самочинної будівлі позивачкою не надано.
17. Щодо покликання позивачки на порушення відповідачем при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 96 ч.5 КУпАП, а саме розгляд у її відсутності, то колегія суддів зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 26.07.2016зазначено про розгляд справи 29.07.2016 10.00 год. у приміщенні управління ДАБІ в Івано-Франківській області, що стверджується підписом позивачки. Таким чином, позивачка була належним чином повідомлена про день і час розгляду справи.
18. Крім того, посилання позивача щодо не визначення часу скоєння правопорушення та відповідно спливу терміну притягнення до адміністративної відповідальності, як порушення відповідачем норм ст.38 та 256 КУпАП, колегія суддів апеляційної інстанції не взяла до уваги, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення позивачка особисто зазначила, що реконструкція гаража здійснюється, а, відтак, будівельні роботи продовжуються і є триваючими, що додатково стверджується наявністю припису про зупинення таких робіт, який не оскаржувався позивачкою.
19. Колегія суддів апеляційної інстанції окремо обумовила і ту обставину, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та визнав нечинною постанову головного інспектора будівельного нагляду Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Управління Державної архітектурно-будівельної в Івано-Франківській Кисляка М.В. №179/1009/02-43/2016 від 29.07.2016, при тому, що предметом оскарження є акт індивідуального характеру.
20. З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції вирішив, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову в задоволенні позову, що узгоджується з положеннями п.3 ст.2 КАС України.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

21. Позивачка у касаційній скарзі не погоджується з постановою суду апеляційної інстанції і вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки:
А) Позивачка звела новий гараж, не порушуючи при цьому його конфігурації та параметрів. 
Б) Постанову прийнято у відсутності позивача, тобто Позивачка була позбавлена права на захист.
В) Поставу прийнято тією самою особою (головним інспектором будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області). На думку позивача та сама особа не може і складати протокол про вчинення правопорушення, і виносити постанову про накладення штрафу. 
22. У відзиві Відповідач зазначає, що постанова суду апеляційної інстанції є законною, обґрунтованою та її прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, оскільки: 
А) будівництво нового гаражу Позивачкою на місці старого є капітальним будівництвом, а саме самочинним будівництвом нерухомого майна. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Роботи проводились без дозвільної документації.
Б) Позапланова перевірка здійснювалася в присутності Позивачки, що підтверджується її підписом в протоколі від 26.07.2017, тобто Позивачка знала про розгляд справи і не була позбавлена права на захист.

VI. ОЦІНКА СУДУ

23. Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Суд виходить з такого, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом апеляційної інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. 
24. Відповідно до ст. 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.
25. Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
26. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
27. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об'єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
28. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі, якими доводи скаржника відхилено.
29. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
30. З огляду на відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 у справі №348/1441/16-а залишити без задоволення.
2. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 у справі №348/1441/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Т.О. Анцупова

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб