ПОСТАНОВА
Іменем України

18 квітня 2018 року 
м. Київ
справа №   807/867/16
адміністративне провадження №   К/9901/35322/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Анцупової Т. О.,
суддів - Кравчука В. М., Стародуба О. П.,
розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу № 807/867/16
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Готіс» в особі Закарпатської філії «Санаторій «Гірська Тиса» до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи - ОСОБА_2, Рахівська районна державна адміністрація Закарпатської області, про скасування декларацій про початок будівельних робіт та про готовність об'єкту до експлуатації, зобов'язання до вчинення дій,
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Готіс» на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду (у складі судді Шешеня О. М., Рейті С. І., Луцович М. М.) від 29 травня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду (у складі суддів Затолочного В. С., Матковської З. М., Шавеля Р. М.) від 20 липня 2017 року, установив:

І. ПРОЦЕДУРА
1. В липні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Готіс» в особі Закарпатської філії «Санаторій «Гірська Тиса» звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просило:
- скасувати реєстрацію декларації про початок будівельних робіт № ЗК 08211100015, що була зареєстрована 13 грудня 2011 року;
- зобов'язати Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області видати відповідний наказ та виключити запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня набрання постановою суду законною сили;
- скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 28 березня 2012 року № ЗК 14214046520;
- зобов'язати Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області видати відповідний наказ та виключити запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня набрання постановою суду законної сили. 
2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 15 листопада 2011 року рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області за ОСОБА_2 визнано право власності на будівлю магазину в селі Кваси, Рахівського району Закарпатської області. 12 листопада 2015 року, рішенням Апеляційного суду Закарпатської області скасовано рішення суду першої інстанції, встановлено, що магазин є об'єктом самочинного будівництва, який зводився із істотним порушенням будівельних норм. За таких обставин, ОСОБА_2 відмовлено у визнанні права власності на будівлю магазину, допущено поворот виконання рішення суду та скасовано запис про державну реєстрацію права власності на магазин. 02 березня 2016 року, Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ визнав встановлений факт, що магазин є об'єктом самочинного будівництва та зведений із порушенням будівельних норм і постановив ухвалу про залишення в силі рішення суду апеляційної інстанції без змін. 29 березня 2016 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Рахівського районного управління юстиції Петращук Іван Васильович ухвалив рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 28986056, що мало наслідком виникнення права власності на магазин за ОСОБА_2, з присвоєнням реєстраційного номеру об'єкту: 887801821236. Вказане рішення про реєстрацію права власності ухвалено на підставі Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією ДАБК у Закарпатській області 28 березня 2012 року № ЗК 14212046520. Крім цього, позивач зазначив, що він є суб'єктом господарювання, який провадить медичну практику на суміжній земельній ділянці, з використанням об'єктів нерухомості, розташованих на ній. Будівля магазину ОСОБА_2 впритул зведена до об'єктів нерухомості належних позивачу та з істотним порушенням будівельних норм. Дана обставина прямо встановлена та підтверджена рішеннями судів апеляційної та касаційної інстанцій. Вважає, що факт реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації порушує його законні права та інтереси на вільне і безпечне володіння власним майном з дотриманням норм пожежної безпеки, дотриманням позивачем ліцензійних умов медичної практики, як закладом охорони здоров'я. Факт порушення законних прав та інтересів позивача, при зведенні самочинного магазину встановлено та підтверджено рішенням суду апеляційної інстанції від 12 листопада 2015 року, що має наслідком факт порушення інтересів позивача при реєстрації декларації.                                
3. 22 вересня 2016 року до участі у справі залучено Державну архітектурно-будівельну інспекцію України в якості відповідача-2, а також задоволено клопотання позивача про заміну Рахівського районного управління юстиції на належну третю особу - Рахівську районну державну адміністрацію. 
4. Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2017 року, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Готіс» в особі Закарпатської філії «Санаторій «Гірська Тиса» залишено без розгляду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
5. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Товариство з обмеженою відповідальністю «Готіс» звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 травня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2017 року, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
7. ОСОБА_2 у запереченнях на касаційну скаргу, які надійшли до суду 03 жовтня 2017 року, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, судові рішення - без змін.
8. 15 січня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Готіс» до суду подано клопотання про прискорення розгляду справи.
9. 06 березня 2018 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Готіс» на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 травня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2017 року у справі № 807/867/16 передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
10. Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2018 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст.  345 КАС України.
11. Станом на 18 квітня 2018 року відзиви на касаційну скаргу від інших учасників справи до суду касаційної інстанції не надійшли.
II. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
12. Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений ст. 99 КАС України, оскільки знаючи про порушення свого права ще у листопаді 2015 року, з позовною заявою звернувся лише у липні 2016 року.
Судом першої інстанції також зазначено, що причин поважності пропуску строку звернення до суду та доказів, які б підтверджували такі причини, позивачем до суду не надано.
Апеляційний суд зазначив про не встановлення судом апеляційної інстанції будь-яких поважних причин пропуску строку. Крім того, визнав безпідставними посилання апелянта на очікування результатів перегляду цивільної справи № 709/2-1140/2011 у апеляційному порядку, оскільки жодним чином не свідчать про наявність реальних об'єктивних перешкод у позивача для звернення до адміністративного суду з даним адміністративним позовом
ІІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

13. У касаційній скарзі скаржник, з посиланням на правові позиції судових органів, зазначає, що:
- судом апеляційної інстанції повною мірою не було досліджено питання дотримання строку звернення до суду, поважність причин, за яких цей строк було пропущено, а також наслідки цього пропуску, не з'ясовано початок перебігу строку звернення до суду, внаслідок чого позивача фактично було позбавлено права на судовий захист, передбаченого ст. 6 КАС України;

- неодноразово звертався до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області із клопотанням про скасування ОСОБА_2 декларацій про початок будівництв та про готовність об'єкту до експлуатації, мотивуючи підтвердження в порядку цивільного судочинства факту внесення до вказаних декларацій недостовірних тверджень. Проте, майже 2 року Управління ДАБІ у Закарпатській області ігнорує вказані клопотання позивача;

- до 02 березня 2016 року між сторонами у даній адміністративній справі існував спір цивільний і до його звершення позивач - ТОВ «Готіс» не мав підстав звертатися із даним адміністративним позовом;

- апеляційним судом досліджувалися лише докази, що стосуються підтвердження факту обізнаності про існування декларацій, які є предметом спору в цій адміністративній справі, в той же час докази на спростування цієї позиції, зокрема, але не обмежуючись - спір у згаданій вище цивільній справі, що існував станом на 02 березня 2016 року, судом апеляційної інстанції були просто проігноровані.

ІV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
14.  Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи порушення норм процесуального права, виходить з наступного.
15. Відповідно положень ст. 99 КАС України (в редакції, яка діяла на час прийняття оскаржуваних рішень) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.
16. Згідно ст.   100 КАС України (в редакції, яка діяла на час прийняття рішень) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. 
17. Крім цього, п.   9 ч. 1 ст. 155 КАС України (в редакції, яка діяла на час прийняття рішень) передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними. 
18. Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 12 листопада 2015 року апеляційну скаргу ТОВ «Готіс» в особі Закарпатської філії «Санаторій «Гірська «Тиса» задоволено; рішення Рахівського районного Закарпатської області від 15 листопада 2011 року скасовано; у справі ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до КП «БТІ» Рахівської районної ради, районного відділу містобудування, архітектури при Рахівській РДА, Квасівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності на самочинне будівництво відмовлено. Допущено поворот виконання скасованого рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2011 року та зобов'язано Державну реєстраційну службу Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області скасувати державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 на нежитлову будівлю магазину, розташовану в с. Кваси Рахівського району Закарпатської області, здійснену 06 грудня 2011 року на підставі рішення Рахівського районного суду від 15 листопада 2011 року.
Рішення Апеляційного суду Закарпатської області набуло законної сили з моменту проголошення, тобто 12 листопада 2015 року. Це вбачається з резолютивної частини рішення апеляційного суду, а також з огляду на вимоги ст. 319 ЦПК України: рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.
19. Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Готіс»  дізналося про порушення своїх прав ще 12 листопада 2015 року, проте до суду з позовною заявою від 30 червня 2016 року до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції України, Державної архітектурно-будівельної інспекції України; третя особа-1 - ОСОБА_2, третя особа-2 - Рахівська районна державна адміністрація Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення, звернулося 01 липня 2016 року, тобто з пропуском строку звернення до адміністративного суду. Про це позивач сам зазначав в позовній заяві, а саме, що факт порушення законних прав та інтересів позивача при зведенні самочинного магазину встановлено та підтверджено рішенням суду апеляційної інстанції від 12 листопада 2015 року.
20. Колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо пропуску позивачем шестимісячного строку звернення до суду із позовними вимогами про скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт № ЗК 08211100015, що була зареєстрована 13 грудня 2011 року, та реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 28 березня 2012 року № ЗК 14214046520; зобов'язання Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області видати відповідні накази та виключити записи про їх реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня набрання постановою суду законної сили. 
21. Суд відзначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
22. Колегія суддів зазначає, що судами досліджувалися обставини щодо наявності підстав для визнання поважними причин пропуску звернення з даним адміністративним позовом.

23. Щодо доводів скаржника про ігнорування судом апеляційної інстанції доказу існування цивільної справи станом на 02 березня 2016 року як на підставу для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, слід зазначити, що судом апеляційної інстанції підкреслено, що очікування результатів перегляду цивільної справи № 709/2-1140/2011 жодним чином не може свідчити про наявність реальних об'єктивних перешкод у позивача для звернення до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

24. Додатково Суд звертає увагу позивача, що розгляд цивільної справи, предметом якої є визнання права власності на об'єкт самочинного будівництва, тобто законності набуття особою права власності на об'єкт нерухомості, і розглядається в порядку цивільного судочинства (відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі № 826/3202/16), не є тотожним предмету спору у даній справі, та жодним чином не позбавляє права позивача своєчасно, у строк встановлений законом, звернутися до суду в порядку адміністративного судочинства щодо скасування оскаржуваних декларацій Державної архітектурно-будівельної інспекції у випадку порушення його прав та законних інтересів. Крім того, рішення апеляційного суду Закарпатської області набрало законної сили 12 листопада 2015 року і починаючи з цієї дати могло бути використано скаржником як підстава для адміністративного позову. Також Суд відзначає, що касаційне оскарження рішення апеляційного суду жодним чином не обмежувало скаржника у використанні його як доказу в адміністративній справі у випадку, якщо вважає, що в ньому містяться обставини, що мають для позивача преюдиційне значення. 

25. Доводи касаційної скарги про неодноразове звернення протягом двох років до відповідача з вимогою про скасування декларації про готовність об'єкта до експлуатації та про факт постійного ігнорування цих вимог відповідачем також не дають підстави вважати пропуск строку таким, що пропущений з поважних причин, оскільки вказані доводи підтверджують обізнаність позивача про порушення його прав ще до набрання рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 12 листопада 2015 року законної сили.

26. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі про залишення адміністративного позову без розгляду.

27. Оцінюючи наведені скаржником у касаційній скарзі аргументи, Суд виходить з того, що всі доводи збігаються з доводами, викладеними у апеляційній скарзі, встановлених обставин справи та висновків судів попередніх інстанцій вони не спростовують. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.
28. Згідно ч. 1 ст.   350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
29. З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
Керуючись ст.    242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Готіс» залишити без задоволення.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 травня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2017 року у справі № 807/867/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Суддя                                                                                           В. М. Кравчук

Суддя                                                                                          О. П. Стародуб