ПОСТАНОВА
Іменем України

28 березня 2018 року 

м. Київ
справа №2а-12192/09/0470
адміністративне провадження №К/9901/3118/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого - Кравчука В.М., суддів: Анцупової Т.О., Стародуба О.П., розглянув у письмовому провадженні справу за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Оріль-Лідер» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017 у справі № 2а-12192/09/0470 за позовом прокурора Кіровського району міста Дніпропетровська в інтересах держави в особі Державного агенства з енергоефективності та енергозбереження України до Приватного акціонерного товариства «Оріль-Лідер» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа та про заміну сторони виконавчого провадження.

І. ПРОЦЕДУРА

1. 21.07.2017 керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просив суд: 
а) визнати причину пропуску строку пред'явлення виконавчого листа № 2а-12192/09/0470 до виконання поважною; 
б) поновити строк для пред'явлення виконавчого листа № 2а-12192/09/0470, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 12.07.2017 року за позовом прокурора Кіровського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України до ПрАТ "Оріль-Лідер" по адміністративній справі № 2а-12192/09/0470 до виконання; здійснити процесуальне правонаступництво прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська на Дніпропетровську місцеву прокуратуру № 3.
2.          Прокурор заяву обґрунтовував тим, що на підставі судового рішення від 02.04.2015 у Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України, інтереси якого він представляв у суді, виникло право стягнення коштів з ПАТ «Оріль-Лідер» в сумі 346   212,74 грн. Державне агентство з енергоефективності та енергозбереження України неодноразово зверталось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявами про видачу виконавчого листа по справі № 2а-12192/09/0470, проте, ні відповіді, ні виконавчого листа не отримало. Лише 12.07.2017 прокурор отримав виконавчий лист із строком пред'явлення його до виконання до 03.07.2015. Оскільки, суд видав виконавчий лист вже після того, як сплинули строки пред'явлення виконавчого листа до виконання, а причини причини пропуску строку пред'явлення його до виконання є поважними, просив суд поновити цей строк. Також просив здійснити процесуальне правонаступництво прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська на Дніпропетровську місцеву прокуратуру № 3, у зв'язку із набранням 15 грудня 2015 року чинності статтею 12 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ.
3.          Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2017, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017, заяву про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, про заміну сторони виконавчого провадження задоволено: (1) визнано причину пропуску строку пред'явлення виконавчого листа № 2а-12192/09/0470 до виконання поважною; (2) поновлено пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа № 2а-12192/09/0470, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 12.07.2017 року за позовом прокурора Кіровського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України до Приватного акціонерного товариства «Оріль-Лідер», третя особа - Територіальне управління Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження в Дніпропетровській області про стягнення заборгованості по адміністративній справі № 2а-12192/09/0470 до виконання, в межах трьох місяців, починаючи із 04.08.2017 року по 05.11.2017 року; (3) здійснено процесуальне правонаступництво у адміністративній справі № 2а-12192/09/0470 та замінено прокуратуру Кіровського району м. Дніпропетровська на  Дніпропетровську місцеву прокуратуру № 3; (4) роз'яснено Дніпропетровській місцевій прокуратурі № 3, що відповідно до ст. 55 КАС України, усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив. 
4.           17.11.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга від ПАТ «Оріль-Лідер», яку ухвалою від 17.11.2017 суд залишив без руху.
5.           26.12.2017 касаційна скарга передана до Верховного Суду.
6.          Ухвалою Верховного Суду від 29.12.2017 відкрито касаційне провадження.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ 

7. 21.09.2009 прокурор Кіровського району м.Дніпропетровська в інтересах держави в особі Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Закритого акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Оріль-Лідер», третя особа - Територіальне управління Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження в Дніпропетровській області, в якому просив суд стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України 346212,74 грн.
8. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2014 у задоволенні адміністративного позову було відмовлено повністю.
9. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 апеляційну скаргу Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України було задоволено, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2014 скасовано, позов - задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Оріль-Лідер» в дохід Державного бюджету України 346212,74 грн. санкцій.
10. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.06.2016 касаційну скаргу ПАТ «Оріль-Лідер» було залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 - без змін.
11. Після перегляду справи № 2а-12192/09/0470 Вищий адміністративний суд України направив її до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Справа до суду першої інстанції надійшла 22.07.2016 (а.с. 135, т. 2).
12. Таким чином, постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2014 набрала законної сили 02.04.2015.
13. Державне агентство з енергоефективності та енергозбереження України надіслало до Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяву № 107-01/10/4-17 від 13.02.2017, в якій просило суд видати виконавчій лист та надіслати його на адресу позивача. Заява зареєстрована в суді 20.02.2017 за вх. № 7022/17 (а.с. 136, т.2). 
14. Повторно, з проханням видати виконавчий лист, Державне агентство з енергоефективності та енергозбереження України звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою № 313-01/10/4-17 від 10.04.2017. Заява зареєстрована в суді 13.04.2017 вх. № 7022/17 (а.с. 138, т.2). 
15.           12.07.2017 прокурор отримав виконавчий лист по справі № 2а-12192/09/0470, що підтверджується його особистим підписом про отримання на заяві Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України, що надійшла до суду 13.04.2017.
16.          У виконавчому листі зазначено, що судове рішення набрало законної сили 02.04.2015 року, а строк пред'явлення виконавчого документа до виконання до 03.07.2015.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17.          Оцінюючи доводи сторони щодо поновлення строку на пред'явлення виконавчого листа суди першої та апеляційної інстанцій дійшли таких висновків.
18.          Виконавчий лист по справі №2а-12192/09/0470 прокурор отримав 12.07.2017, тобто після закінчення встановленого законом тримісячного строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.
19.          В силу вимог статті 261 КАС України (в редакції, що діяла на час видачі виконавчого листа) стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до адміністративного суду, який видав виконавчий лист, або до адміністративного суду за місцем виконання.
20.          Згідно із ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VIII, стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.
21.          Задовольняючи заяву про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем вживались передбачені Законом дії щодо отримання виконавчого листа у Дніпропетровському окружному адміністративному суді, що підтверджується письмовими листами наявними в матеріалах справи. Оскільки, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання пропущено не з вини заявника, а через те, що адміністративна справа перебувала на розгляді у Вищому адміністративному суді України, а суд своєчасно не видав виконавчий лист, суди визнали поважною причину пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

22.          У касаційній скарзі ПАТ «Оріль-Лідер» висловлює незгоду з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції. Вважає, що при розгляді справи не в повному обсязі встановлено обставини справи, а також було допущено порушення норм матеріального та процесуального права.
23.          Стверджує, що поновлюючи позивачеві строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання, суди необгрунтовано не взяли до уваги те, що позивач фактично до лютого 2017 року не звертався до суду з питанням видачі виконавчого документа.
24.          Відповідач вважає висновок суду про поважність причин пропуску вказаного строку безпідставним, оскільки наведені позивачем обставини навпаки свідчать про їх неповажність. Об'єктивно позивач не був позбавлений можливості звернутись до суду за отриманням виконавчого листа, а просто не виявляв зацікавленості у власній справі. 
25.          У відзиві на скаргу відповідач заявляє, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з підстав, які загалом співпадають з доводами, покладеними в основу ухвал суду першої та апеляційної інстанції.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

26.          Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги.
27.          На спірні правовідносини поширюються нормативно-правові акти, чинні на час виникнення спірних правовідносин - Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016, чинний на час видачі виконавчого документа та КАС України, в редакції, що діяла до 15.12.2017.
28.          Відповідно до частини 1, 2 та 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
29.          Відповідно до частини 1 статті 261 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення спірного рішення), стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
30.          Отже, необхідною правовою підставою для поновлення строку пред'явлення виконавчого документа документа до виконання є наявність поважних причин такого пропуску. 
31.          Такі причини (обставини) повинні бути об'єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судовий акт, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред'явлення до виконання.
32.          Водночас, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43). Неможливість особою домогтися виконання судового рішення, винесеного на її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод.
33.          Конституційний Суд України у рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012, зазначив, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.
34.          Розглядаючи справу № 5-рп/2013 Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року звернув увагу, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
35.          В обгрунтування поважності причин пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання та поновлення цього строку прокурор покликався на те, що через об'єктивні обставини (матеріали справи, внаслідок оскарження судового рішення були відсутні в суді першої інстанції; суд, не незважаючи на заяви позивача, що надійшли після повернення справи, 20.02.2017 та 13.04.2017, виконавчий лист своєчасно не видав; на момент його отримання закінчився встановлений законом строк пред'явлення до виконання), стягувач був позбавлений можливості отримати виконавчий лист, що відбулось не з його вини. 
36.          У справі, що переглядається, судове рішення набрало законної сили 02.04.2015. Про перегляд судового рішення у справі судом касаційної інстанції Державному агентству з енергоефективності та енергозбереження України було відомо, оскільки ним подавались заперечення на касаційну скаргу.
37.          Копію судового рішення від 02.04.2015 прокурор та позивач отримали за їхніми заявами 06.05.2015 (а.с.82, 83, т.2), 
38.          У матеріалах справи є заява Державного агентство з енергоефективності та енергозбереження України № 477-01/09/4-15 від 21.05.2015 про видачу виконавчого листа (а.с. 147. т.2), що свідчить про те, що стягувачем вживались заходи для отримання виконавчого документа. 
39.          Справа № 2а-12192/09/0470 надійшла до Вищого адміністративного суду України 05.08.2015 (а.с.125, т.2) і повернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з Вищого адміністративного суду України 22.07.2016. 
40.          До суду першої інстанції повторні заяви про видачу виконавчого листа від Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України надійши 20.02.2017 та 13.04.2017. 
41.          На підставі заяви від 13.04.2017 прокурор отримав виконавчий лист лише 12.07.2017.
42.          У виконавчому листі вказано строк пред'явлення до його виконання до 03.07.2015, тобто три місяці з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили.
43.          Однак не зважаючи на те, що заяви позивача про видачу виконавчого листа надійшли значно пізніше (в 2017 році), ніж справа повернулась до суду першої інстанції, тримісячний строк пред'явлення даного виконавчого листа до виконання закінчився 03.07.2015, - в силу закону.
44.          З огляду на це, суди надали правильну оцінку доводам заявника про визнання причин пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання поважними та дійшли обґрунтованого висновку про необхідність поновлення такого строку.
45.          Водночас, колегія суддів погоджується з доводами скаржника в частині порушення судами норм матеріального права при вирішенні справи, яке полягає у встановленні судом абсолютно визначеного строку пред'явлення виконавчого листа № 2а -12192/09/0470 до виконання в межах трьох місяців, а саме починаючи з 04.08.2017 по 05.11.2017.
46.          Відповідно до частини 2 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016, чинного на час видачі виконавчого документа від 12.07.2017, строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили. 
47.          Суд має право лише поновити пропущений строк стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними (ст. 261 КАС України).
48.          З аналізу наведених правових положень вбачається, що строк пред'явлення виконавчого документу до виконання встановлений безпосередньо законом. Зміна цього строку судовим рішенням не допускається. З огляду на це, відсутні правові підстави для зазначення судом у судовому рішенні конкретної календарної дати початку та закінчення цього строку.
49.          Такий висновок Суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20.01.2016 № 6-711цс15, згідно з яким зазначення судом у виконавчому листі іншого строку пред'явлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом. 
50.          Відповідно до частини першої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповнені або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
51.          Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
52.          Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судами попередніх інстанцій правильно встановлено фактичні обставини справи та вирішено справу по суті, проте встановлення строку пред'явлення виконавчого докуенту до виконання, шляхом зазначення дати його початку та закінчення, вказані в резолютивній частині рішень, частково не відповідають нормам матеріального законодавства, а тому підлягають зміні, шляхом виключення з резолютивної частини рішень посилання на дату з якої починається та закінчується строк пред'явлення виконавчого документу до виконання, залишивши без змін строк його пред'явлення протягом трьох місяців з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили. 
53. Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
54.          Оскільки, судові витрати у справі за заявою прокурора, яку було задоволено, відсутні, такі розподілу не підлягають. 
Керуючись статтями 344, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Оріль-Лідер» задовольнити частково.
2. Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2017 у справі № 2а-12192/09/0470 змінити, а саме виключити з абзацу 3 резолютивної частини слова: «починаючи із 04.08.2017 року по 05.11.2017 року». 
3. В іншій частині ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017 у справі № 2а-12192/09/0470 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    Т.О. Анцупова

Суддя                                                                                                        О.П. Стародуб