ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року 
м. Київ

Справа №  910/21783/15 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Корнієнко О.В.,

за участю представників:

Товариства з обмеженою відповідальністю 
"АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ" - Нагаєць Д.В., 

Товариства з обмеженою відповідальністю
"АЛЬФА ПЕЙ КИЇВ"- не з'явився, 

Київської міської державної адміністрації - Жука А.М.,

Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу
Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - Єсик Т.О.,

Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу
Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - Глущенка Д.В.,

Комунального підприємства "Київпастранс" - Козачук Н.Ю.,

Комунального підприємства "Київський метрополітен" - Цибізової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2017 (у складі колегії суддів: Смірнова Л.Г. (головуючий), Кропивна Л.В., Калатай Н.Ф.)
та рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2017 (суддя Борисенко І.І.)
у справі № 910/21783/15
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ",
Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ПЕЙ КИЇВ"
до Київської міської державної адміністрації,
Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),
Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Комунального підприємства "Київпастранс", Комунального підприємства "Київський метрополітен",
про визнання договору недійсним та стягнення 573 945 724,73 грн,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ" (далі - ТОВ "АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ"), Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ПЕЙ КИЇВ" (далі - ТОВ "АЛЬФА ПЕЙ КИЇВ") звернулися до суду з зазначеним позовом, у якому, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог, просили визнати недійсним інвестиційний договір від 09.08.2013 № 050-13/і/131 (далі - Інвестиційний договір) та стягнути з відповідачів солідарно 1 248 113 534,09 грн з яких: 2 777 758,40 грн - кошти сплачені за договором в порядку реституції, 85 319 888,89 грн - відшкодування реальних збитків, 1 160 015 886,80 грн - відшкодування упущеної вигоди.

Позов обґрунтовано тим, що 09.08.2013 між ТОВ "АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ" як інвестором, Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент економіки та інвестицій) як організатором та Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент транспортної інфраструктури) як замовником укладено Інвестиційний договір, за умовами якого інвестор здійснює діяльність щодо фінансування усіх витрат на створення єдиної загальноміської автоматизованої системи для оплати проїзду та обліку пасажирів у наземному та підземному міському пасажирському транспорті ("Електронний квиток") та протягом строку, визначеного договором, здійснює експлуатацію створеної системи на встановлених умовах. У пункті 3.11.1 цього договору передбачено компенсацію витрат інвестора на фінансування створення цієї системи.  

З урахуванням пункту 3.11.1 Інвестиційного договору, положень статті 64 Бюджетного кодексу України (далі - БК) та положень статутів Комунального підприємства "Київпастранс" (далі - КП "Київпастранс"), Комунального підприємства "Київський метрополітен" (далі - КП  "Київський метрополітен" ) ТОВ "АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ" зазначає, що відрахування 8,47 % від зібраної виручки інвестору як винагороду суперечить бюджетному законодавству України, що, у свою чергу, є підставою для визнання Інвестиційного договору недійсним.

Крім того, позивачами заявлено вимоги про застосування наслідків недійсності правочину, а саме: стягнення солідарно з відповідачів компенсації витрат організаторові за підготовку і проведення конкурсу, відшкодування реальних збитків, які складаються із суми заборгованості позивача перед позикодавцем за договором позики та упущеної вигоди.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.07.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2017, у задоволенні позову відмовлено.

Судові рішення мотивовано тим, що при підписанні Інвестиційного договору сторони були вільними в укладенні цього договору та визначенні його умов, які не суперечать чинному законодавству України, моральним засадам суспільства; особи, які вчинили правочин мають необхідний обсяг дієздатності; правочин вчинено у належній формі і спрямований на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені.

Як пункт 3.11.1 Інвестиційного договору, так і весь договір вцілому не суперечить чинному законодавству, а відтак вимога про визнання його недійсним є безпідставною. 

Посилання позивачів на встановлення в Інвестиційному договорі обов'язків третіх осіб - КП "Київський метрополітен" і КП "Київпастранс" судами визнано необґрунтованим, оскільки позивачами не доведено порушення їхніх прав у цій частині.

Крім того, суди дійшли висновку, що ТОВ "АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ" не виконало зобов'язань, передбачених пунктом 2.6 Інвестиційного договору (термін реалізації проекту), підстав, які перешкоджали виконати вказане зобов'язання, судом встановлено не було, а позивач належних доказів не надав, отже, відповідно до пункту 12.5 цього договору, він є розірваним.

Також суди зазначили, що оскільки оспорюваний договір достроково розірвано у зв'язку з порушенням позивачем прийнятих на себе зобов'язань, кошти, сплачені інвестором організатору конкурсу на підставі пункту 7.7 Інвестиційного договору, поверненню не підлягають.

Оскільки ТОВ "АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ" не доведено належними і допустимими доказами завдання відповідачами позивачу реальних збитків, а також збитків у виді упущеної вигоди, суди дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Не погоджуючись із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, у жовтні 2017 року ТОВ "АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ" подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постановлені у справі судові рішення, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
          
Касаційну скаргу ТОВ "АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ" обґрунтовує неналежною оцінкою судами обставин справи щодо обґрунтованості заявлених вимог, зокрема позивач зазначає, що суди в порушення статей 203, 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) та бюджетного законодавства дійшли помилкового висновку, що винагорода інвестору, передбачена пунктом 3.11.1 Інвестиційного договору, не є бюджетними коштами і може використовуватися як компенсація витрат інвестора; судами не враховано, що відповідачі при укладенні Інвестиційного договору діяли поза межами повноважень, наданих законом, у частині зобов'язання виплачувати інвесторові винагороду за збір виручки, а також щодо розпорядження коштами третіх осіб у справі; неправомірний висновок судів щодо відсутності підстав для визнання оспорюваного договору недійсним призвело до необґрунтованої відмови у задоволенні позовних вимог щодо застосування наслідків недійсності правочину та відшкодування збитків.

У доповненні до касаційної скарги, яке надійшло до суду 28.02.2018, ТОВ "АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ" також зазначає, що судами не з'ясовано інших обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. 

У відзивах і додаткових поясненнях до відзивів на подану касаційну скаргу Департамент економіки та інвестицій, Київська міська державна адміністрація (далі - КМДА), КП "Київський метрополітен" і КП "Київпастранс" зазначили, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, з наданням належної оцінки всім поданим сторонами доказам та з урахуванням усіх встановлених фактичних обставин справи, тому підстави для їх скасування відсутні.
ТОВ "АЛЬФА ПЕЙ КИЇВ" у судове засідання свого представника не направило, хоча було повідомлено належним чином про дату, час і місце судового засідання за адресою, наявною у матеріалах справи. 
Ураховуючи наведене, те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов'язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Верховний Суд у складі колегії дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги по суті за відсутності представника ТОВ "АЛЬФА ПЕЙ КИЇВ".
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

У справі, яка розглядається, судами встановлено, що рішенням Київської міської ради (далі - КМР) від 24.05.2007 затверджено Положення про порядок проведення інвестиційних конкурсів. 

Згідно з пунктом 4 зазначеного Положення організатором інвестиційних конкурсів є Головне управління економіки та інвестицій КМДА, яке в подальшому рішенням КМР від 15.03.2012 № 198/7535 "Про діяльність виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)" перейменовано у Департамент економіки та інвестицій.

За змістом пункту 1.5 Положення про порядок проведення інвестиційних конкурсів рішення про проведення конкурсу та про затвердження переможця конкурсу приймає КМДА за поданням організатора конкурсу шляхом видання відповідного розпорядження.

29.12.2012 КМДА відповідно до зазначеного Положення прийняла розпорядження "Про проведення інвестиційного конкурсу із залучення інвестора до реалізації інвестиційного проекту "Електронний квиток" № 2373, згідно з яким постійно діючій конкурсній комісії по залученню інвесторів доручено провести відповідний конкурс.

Розпорядженням КМДА від 29.04.2013 № 660 переможцем конкурсу із залучення інвестора до реалізації інвестиційного проекту "Електронний квиток" затверджено ТОВ "АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ".

Зазначеним розпорядженням Департаменту економіки та інвестицій доручено укласти відповідний договір, а Департаменту транспортної інфраструктури доручено вчинення певних дій, необхідних для реалізації проекту. 

09.08.2013 між ТОВ "АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ" (інвестор), Департаментом економіки та інвестицій (організатор) та Департаментом транспортної інфраструктури (замовник) укладено Інвестиційний договір, за умовами якого інвестор, відповідно до умов інвестиційного конкурсу та поданих конкурсних пропозицій, здійснює діяльність щодо фінансування усіх витрат на створення єдиної загальноміської автоматизованої системи для оплати проїзду та обліку пасажирів у наземному та підземному міському пасажирському транспорті ("Електронний квиток") та протягом строку, визначеного договором, здійснює експлуатацію створеної системи на встановлених умовах.
Відповідно до пункту 1.1 за умовами Інвестиційного договору, відповідно до умов інвестиційного конкурсу та поданих конкурсних пропозицій, інвестор здійснює діяльність щодо фінансування усіх витрат на створення єдиної загальноміської автоматизованої системи для оплати проїзду та обліку пасажирів у наземному та підземному міському пасажирському транспорті та протягом строку, визначеного Договором, здійснює експлуатацію створеної системи на умовах договору.
За змістом пункту 3.11.1 Інвестиційного договору інвестор отримує винагороду за збір виручки в міському пасажирському транспорті після впровадження автоматизованої системи оплати проїзду та обліку пасажирів у вигляді відсотка від зібраної виручки. Розмір відсотка становить 8,47 % від зібраної виручки і є компенсацією витрат Інвестора на фінансування створення єдиної загальноміської автоматизованої системи для оплати проїзду та обліку пасажирів у наземному та підземному міському пасажирському транспорті.
Звертаючись до суду з указаним позовом, позивачі посилалися на те, що пункт 3.11.1 Інвестиційного договору не відповідає бюджетному законодавству України, оскільки збір виручки в міському пасажирському транспорті є бюджетними коштами, які спрямовуються до міського бюджету, та не можуть використовуватися як компенсація витрат інвестора, тому цей договір є недійсним відповідно до статей 203, 215 ЦК. Разом із тим позивачі посилалися на норми статутів КП "Київпастранс" і КП "Київський метрополітен" і зазначили, що відрахування 8,47 % від зібраної виручки у міському пасажирському транспорті міста Києва призведе, зокрема: до недоотримання місцевим бюджетом міста Києва відповідних доходів та фактичного перенаправлення доходу комунальних підприємств на цілі, відмінні від формування дохідної частини місцевого бюджету.
Загальні правові засади визнання правочину недійсним визначено у статті 215 ЦК, частиною першою якої передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині. 
Отже, чинним законодавством визначено, що договір (окрема його частина) може бути визнаний недійсним лише з підстав, передбачених законом.
За визначенням термінів, наведеним у статті 1 БК, бюджетні кошти (кошти бюджету) - належні відповідно до законодавства надходження бюджету та витрати бюджету. 
До складу доходів загального фонду бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, міст Києва та Севастополя, відноситься частина чистого прибутку (доходу) комунальних унітарних підприємств та їх об'єднань, що вилучається до бюджету, в порядку, визначеному відповідними місцевими радами (стаття 64 БК).
Як установлено судами попередніх інстанцій, рішенням КМР визначено нормативи відрахувань частки прибутку, яка підлягає зарахуванню до бюджету міста Києва підприємствами, організаціями та установами, що належать до комунальної власності міста Києва. Зокрема, для КП "Київпастранс" і КП "Київський метрополітен" установлено норматив відрахувань від прибутку підприємства (що підлягає зарахуванню до бюджету міста Києва) у розмірі 1 %. Решта прибутку цих комунальних підприємств не є бюджетними коштами та відповідно до статутної діяльності цих осіб можуть використовуватися ними на власний розсуд у спосіб, не заборонений чинним законодавством.
Умови Інвестиційного договору, зокрема пункт 3.11.1, не визначають кошти від зібраної виручки у міському пасажирському транспорті як бюджетні кошти, тому ці положення договору не суперечать бюджетному законодавству України та не порушують основоположних принципів бюджетної системи України (принципу єдності, збалансованості, повноти).
Крім того, як правильно зазначено судами, отримання Інвестором винагороди за збір виручки в міському пасажирському транспорті після впровадження автоматизованої системи оплати проїзду та обліку пасажирів у вигляді відсотка від зібраної виручки, є формою інвестування, яка передбачає комерційну заінтересованість, тобто отримання прибутку від інвестування, що відповідає природі інвестиційної діяльності та інвестиційному законодавству.
Відповідно до загальних положень про договір, закріплених у статтях 626, 627 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (стаття 638 ЦК).
За встановлених судами обставин при укладенні Інвестиційного договору сторони були вільними в укладенні цього договору та визначенні його умов. Ці умови не суперечать чинному законодавству України, моральним засадам суспільства, особи, які його вчиняли, мали необхідний обсяг дієздатності, волевиявлення учасників було вільним, правочин вчинений у належній формі і спрямований на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені.
Аналіз наведених норм матеріального права та умов договору, укладеного між сторонами у справі, яка розглядається, дає підстави вважати, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо відповідності оспорюваного договору вимогам закону, а відтак і про відсутність правових підстав для визнання його недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, а також відшкодування позивачам реальних збитків та упущеної вигоди.
Інших обставин, які б стали підставою для визнання цього договору недійсним, а також порушення будь-яких прав позивачів внаслідок укладення цього правочину, судами встановлено не було.
Доводи позивачів стосовно встановлення в Інвестиційному договорі умов, які порушують права третіх осіб, правомірно визнано судами необґрунтованими, оскільки позивачами зазначених обставин не доведено, ці особи не зверталися за захистом свого порушеного права або охоронюваного законом інтересу в установленому законом порядку, а навпаки заперечували як проти заявленого позову, так і в подальшому  - проти апеляційної та касаційної скарг, виклавши відповідні мотиви у відзивах.
Ураховуючи викладене, при вирішенні цієї справи суд першої та апеляційної інстанцій правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, висновки цих судів про відсутність підстав для задоволення позову є обґрунтованими і такими, що відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.
Наведені у касаційній скарзі ТОВ "АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ" доводи щодо обґрунтованості заявлених вимог аналогічні доводам, викладеним у апеляційній скарзі; ці доводи були предметом дослідження суду апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
Крім того, відповідно частини 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній з 15.12.2017, (далі - ГПК) судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 298 ГПК особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження.

З огляду на те, що доповнення до касаційної скарги ТОВ "АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ" від 23.02.2018 (отримано Верховним Судом 28.02.2018) подано поза межами строку на касаційне оскарження, підстав для їх розгляду судом касаційної інстанції немає. 
За змістом частин 1, 2 статті 300 ГПК переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Наведені у касаційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування постановлених у справі судових рішень, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржниками норм матеріального та процесуального права та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин.
Ураховуючи наведене вище та межі перегляду справи судом касаційної інстанції, оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін як такі, що прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а касаційна скарга ТОВ "АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ" підлягає залишенню без задоволення.
Судовий збір за подання касаційної скарги у порядку статті 129 ГПК слід покласти на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ПЕЙ ТЕРМІНАЛ" залишити без задоволення. 

2. Постанову  Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2017 у справі № 910/21783/15 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий            І.С. Берднік

Судді:          І.С. Міщенко

          В.Г. Суховий