Постанова
Іменем України
 
5 лютого 2018 року
м. Київ
 
справа № 496/252/16-ц
 
провадження № 61 - 2399 св 18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: АнтоненкоН.О. (суддя-доповідач), Журавель В. І.,                   Крата В. І. 
 
учасники справи:
 
позивач - ОСОБА_4, яка діє в інтересах  неповнолітнього ОСОБА_5,
відповідач - ОСОБА_6,
третя особа - Орган опіки та піклування Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області, 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 5 серпня 2016 року у складі судді Галич О. П., та на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 листопада 2016 року у складі колегії суддів Плавич Н. Д., Вадовської Л. М., Ващенко Л. Г.,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У січні 2016 року ОСОБА_4 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, третя особа Орган опіки та піклування Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області про вселення та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні житловим приміщенням. 
 
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_6 на праві власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1. Сторони перебували у шлюбі з 1990 року по листопад 2015 року, на теперішній час шлюб розірвано, від шлюбу у сторін є  троє синів: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Після розірвання шлюбу відповідач вигнав ОСОБА_4 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_5 з будинку за вказаною адресою, де вони проживали та зареєстровані, посилаючись на те, що вони більше не є членами його родини. Вважаючи, що припинення шлюбних відносин не позбавляє позивача та її неповнолітнього сина користуватися житловим приміщенням, ОСОБА_4 просить суд задовольнити її позов. 
 
Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 5 серпня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено: вселено її та неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 в житловий будинок по АДРЕСА_1 та зобов'язано ОСОБА_6 не чинити їм перешкод у користуванні вказаним житловим приміщенням. 
 
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, після припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавлені права користування займаним приміщенням. 
 
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 листопада 2016 року рішення Біляївського районного суду Одеської області від 5 серпня 2016 року залишено без змін. 
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено неправильного застосування норм матеріального та порушень норм процесуального права. 
 
У касаційній скарзі, поданій у грудні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судом невірно застосовано до спірних правовідносин статті 9, 156 ЖК України, оскільки на час звернення до суду з даним позовом позивач у спірному будинку не проживала та що судом не встановлено порядок користування житловим приміщенням і не визначено на яких підставах вселити ОСОБА_4
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
18 січня 2018 року дану справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
 
Відповідно до підпункту 4 пункту першого розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. 
 
Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування немає.
 
Встановлено, що ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 листопада 2001 року на праві власності належить житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 ( ас 46).
 
ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 1990 року по 11 листопада 2015 року, від якого у них народилося троє синів: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ас 40,41,42).
Відповідно до довідки Біляївської сільської ради від 2 грудня 2015 року в житловому будинку АДРЕСА_1, який на праві власності належить відповідачу, зареєстровані: ОСОБА_6 (власник), ОСОБА_4 (його колишня дружина), діти - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 (мати власника) (ас 6).
 
Згідно із частиною третьою статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
 
Відповідно до статті 156 ЖК Української РСР члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. 
 
Члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку. Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. 
 
Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
 
Оскільки припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє ОСОБА_4 права користуватися спірним будинком, - суди, встановивши факт порушення її права, дійшли правильного висновку про задоволення позовних вимог. 
 
Доводи касаційної скарги про те, що при розірванні шлюбу між сторонами не було визначено опікуна неповнолітнього ОСОБА_5, що позбавляє ОСОБА_4 представляти його інтереси в суді, не заслуговують на увагу, оскільки батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей (частина перша статті 242 ЦК України).
 
Посилання ОСОБА_6 на те, що на час звернення до суду з даним позовом ОСОБА_4 не проживала у спірному будинку, не заслуговують на увагу, оскільки встановлено, що він вигнав її з нього, і це підтверджується Висновками поліції, зробленими на підставі неодноразових звернень ОСОБА_4 (ас 10-12). 
 
Інші наведені у касаційній скарзі доводи ОСОБА_6 не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень. 
 
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК України підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення апеляційного суду - без змін.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
 
Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 5 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 листопада 2016 року у залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Н. О. Антоненко
 
                                                                                                            В.І. Журавель
 
                                                                                                            В.І. Крат