Постанова
Іменем  України 

11 квітня 2018 року
 
м. Київ

справа № 296/3598/17     
провадження № 61-11790св18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,               Курило В. П.

учасники справи:
позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Ректайм» (відповідач за зустрічним позовом),       
представник позивача: ОСОБА_4,
відповідачі: ОСОБА_5 (позивач за зустрічним позовом), публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,
представники ОСОБА_5и: ОСОБА_6, ОСОБА_7,
представники публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»: Захожа ДаріяАнтонівна, Каплун Олександр Васильович, 

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником - адвокатом ОСОБА_7, на постанову апеляційного суду Житомирської області у складі колегії                      суддів: Коломієць О. С., Талько О. Б., Шевчук А. М. від 05 лютого 2018 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Ректайм» (далі - ТОВ «Ректайм») звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про розірвання договору № 1 про спільну участь та інвестування у реконструкції об'єкту нерухомого майна.
 
Позовна заява мотивована тим, що 04 лютого 2003 року між сторонами було укладено договір № 1 про спільну участь та інвестування у реконструкції об'єкту нерухомого майна, відповідно до умов якого                       ТОВ «Ректайм» зобов'язалось прийняти від ОСОБА_5 роботи з інвестування та реконструкції приміщення, та у порядку і на умовах, визначених цим договором, передати відповідачу у власність частку у розмірі 50 % ідеальної долі об'єкту нерухомого майна, а ОСОБА_5 прийняла на себе зобов'язання здійснювати фінансування у повному обсязі будівельно-монтажних робіт з реконструкції об'єкту нерухомого майна. Посилаючись на невиконання відповідачем істотних умов договору у зв'язку з нездійсненням нею робіт з інвестування та реконструкції нежилого приміщення, ТОВ «Ректайм» просило задовольнити позовні вимоги. 
 
У вересні 2017 року ОСОБА_5 звернулась до суду із зустрічним позовом, який під час розгляду справи уточнила, до ТОВ «Ректайм», публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»(далі - ПАТ «УкрСиббанк») про визнання права власності на частку у розмірі 50 % ідеальної долі об'єкту нерухомого майна, визнаннянедійсними договорів іпотеки та зняття арешту з майна.
 
Позовна заява мотивована тим, що нею у повному обсязі були виконані усі зобов'язання, встановлені договором № 1 про спільну участь та інвестування у реконструкції об'єкту нерухомого майна від 04 лютого                  2003 року, що підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт та приймання-передачі у власність 1/2 частини нерухомого майна від                     08 серпня 2003 року, у зв'язку із чим ОСОБА_5 вважала, що правомірно набула права власності на частку у розмірі 50 % ідеальної долі об'єкту нежилого приміщення на АДРЕСА_1 Також ОСОБА_5 зазначала, що у вересні 2017 року з інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно їй стало відомо про укладення 29 травня 2008 року та 26 серпня 2008 року між ТОВ «Ректайм» та ПАТ «УкрСиббанк» договорів іпотеки, предметом яких є спірне нежитлове приміщення, на яке постановою старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 05 вересня 2017 року було накладено арешт. 
 
Посилаючись на те, що зобов'язання за умовами договору № 1 про спільну участь та інвестування у реконструкції об'єкту нерухомого майнавід                     04 лютого 2003 року було виконано у повному обсязі, а також те, що укладені між ТОВ «Ректайм»та ПАТ «УкрСиббанк» правочини та накладений державним виконавцем арешт на нерухоме майно порушують її законні права та інтереси як власника 50 % ідеальної долі об'єкту нежилого приміщення, ОСОБА_5 просила задовольнити позовні вимоги. 
 
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 31 жовтня                                          2017 року у задоволенні первинного позову ТОВ «Ректайм»відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено. Визнано за ОСОБА_5 право власності на частку у розмірі 50% ідеальної долі об'єкту нерухомого майна, а саме: нежилого приміщення АДРЕСА_1 Визнано недійсним договір іпотеки від 26 серпня 2008 року, укладений між ТОВ «Ректайм» та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк»), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко А. В. та зареєстрований в реєстрі за № 3155. Визнано недійсним договір іпотеки від 29 травня 2008 року, укладений між                    ТОВ «Ректайм» таАкціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк»), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу                   Кияшко А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2368. Знято арешт із майна, а саме: з нежилого приміщення АДРЕСА_1 який накладений постановою старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Колодчука С. В. від 03 серпня 2017 року                   ВП № 54435769 про арешт майна боржника, а також постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Колодчука С. В. від 05 вересня 2017 року, що винесена умежах виконавчого провадження № 54435769 та виключено нежиле приміщення АДРЕСА_1 з постанови опису та арешту майна (коштів) боржника ВП № 54435769 від              05 вересня 2017 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні первинного позову                             ТОВ «Ректайм», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 було у повному обсязі виконано взяті на себе зобов'язання щодо фінансування та здійснення реконструкції нежитлового приміщення, що підтверджується відповідними актами від 08 серпня 2003 року.
 
Ухвалюючи рішення про задоволення зустрічного позову ОСОБА_5, суд першої інстанції керувався нормами матеріального права, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, та пов'язували право власності на майно з моментом передачі його набувачеві, виходив з того, що на момент передачі майна в іпотеку дозволу ОСОБА_5, як співвласника нежилого приміщення, ТОВ «Ректайм» отримано не було, а накладений державним виконавцем арешт на спірне нежитлове приміщення порушує права позивача, який не є божником у виконавчому провадження, у зв'язку з чим дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення зустрічного позову. 
 
Постановою апеляційного суду Житомирської області від 05 лютого                 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задоволено, рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31 жовтня                                          2017 року в частині задоволення зустрічного позову                                            ОСОБА_5 скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні цього позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що висновок місцевого суду про задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 шляхом визнання права власності на нерухоме майно суперечить положенням статті 128 ЦК УРСР. 
 
У касаційній скарзі, поданій у лютому 2018 року до Верховного Суду, представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати судове рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
У березні 2018 року ПАТ «УкрСиббанк» надіслало суду суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу, у якому зазначило, що укладений між ТОВ «Ректайм» та ОСОБА_5 договір № 1 про спільну участь та інвестування у реконструкції об'єкту нерухомого майнасуперечить положенням частини першої статті 430 ЦК УРСР, оскільки такий правочин не пов'язаний із задоволенням особистих побутових потреб ОСОБА_5; під час укладення договорів іпотеки власником спірного майна був лише ТОВ «Ректайм»; ОСОБА_5, звернувшись у вересні 2017 року із зустріним позовом пропустила установлений частиною п'ятою статті 261 ЦК України строк позовної давності. 
 
Оскільки постанова апеляційного суду не оскаржуються в частині відмови у задоволенні первинного позову ТОВ «Ректайм», то в цій частині на предмет законності та обґрунтованості судом касаційної інстанції не переглядаються (стаття 400 ЦПК України).
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції порушено приписи статті 392 ЦК України, оскільки згідно гарантійного листа від                             08 серпня 2003 року № 034 саме ТОВ «Ректайм» прийняло на себе зобов'язання щодо оформлення за ОСОБА_5 права власності на 50 % спірного приміщення, яке виникло у позивача з моменту підписання акта приймання-передачі виконаних робіт та приймання-передачі у власність майна від 08 серпня 2003 року.
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
26 березня 2018 року до Верховного Суду надійшла вказана справа.
 
Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
 
Суд установив, що 04 лютого 2003 року між ТОВ «Ректайм» та                           ОСОБА_5 було укладено договір №1 про спільну участь та інвестування у реконструкції об'єкту нерухомого майна.
 
Згідно з пунктом 1.1.1 та 1.1. вказаного договору сторони погодили, що вони зобов'язуються спільно діяти з метою досягнення цілей вищезазначеним договором: ОСОБА_5 покладає на себе у порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов'язання прийняти участь у фінансуванні та здійсненні реконструкції (ремонту) об'єкту нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення АДРЕСА_1, загальною площею, згідно довідки-характеристики 175,5 кв.м. Приміщення належить ТОВ «Ректайм» на підставі договору купівлі-продажу приміщення від 13 вересня 2001 року, укладеному між ТОВ «Рейктайм» та Фондом приватизації комунального майна Шевченківського району м. Києва, посвідченому державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 за реєстровим № 3н-3338.
Відповідно до пункту 1.1.2 та пункту 1.1. Договору № 1 про спільну участь та інвестування у реконструкції об'єкту нерухомого майна від 04 лютого                2003 року його сторони передбачили, що ТОВ «Ректайм» зобов'язується прийняти від ОСОБА_5 роботи з інвестування та реконструкції приміщення, та у порядку і на умовах, визначених цим договором передати ОСОБА_5 у власність частку у розмірі 50% об'єкту нерухомого майна.
Відповідно до пункту 2.1 договору вкладення коштів ОСОБА_5 в роботи з реконструкції об'єкта нерухомого майна повинні були бути здійснені нею шляхом оплати відповідних послуг будівельно-монтажних робіт включно з будівельними матеріалами (обладнанням) у строк погоджений сторонами, який складає не більше одного року з дня вступу в дію цього договору (пункт 3.1. договору).
У свою чергу, згідно пункту 1.1.2 та пункту 1.1 договору № 1 ТОВ «Ректайм» поклало на себе зобов'язання прийняти від ОСОБА_5 роботи з інвестування та реконструкції приміщення, та у порядку і на умовах, визначених цим договором, передати останній у власність частку у розмірі 50% (1/2 ідеальної долі) об'єкту нерухомого майна.
08 серпня 2003 року між сторонами договору № 1 було підписано акт приймання-передачі робіт та приймання-передачі у власність Ѕ частини нерухомого майна, за яким ТОВ «Ректайм» прийняло від ОСОБА_5 роботи щодо фінансування та здійснення реконструкції (ремонту) об'єкту нерухомого майна: нежилого приміщення АДРЕСА_1 та підтвердило, що роботи виконані у повному обсязі і прийняті.
Пунктом 2 акту приймання-передачі виконаних робіт та приймання-передачі у власність Ѕ частини нерухомого майна від 08 серпня 2003 року визначено, що за даним актом на виконання пункту 5.1 договору № 1 про спільну участь та інвестування у реконструкції об'єкту нерухомого майна від 04 лютого 2003 року, ТОВ «Ректайм» передає у власність ОСОБА_5 в рахунок виконання зобов'язань щодо фінансування та здійснення реконструкції об'єкту нерухомого майна, а ОСОБА_5 приймає у власність частку у розмірі 50% об'єкту нерухомого майна: нежилого приміщення АДРЕСА_1, загальною площею згідно довідки-характеристики 175,5 кв.м. Право власності на вказану частку виникає у ОСОБА_5 з дня підписання даного акту.
Відповідно до частини першої статті 128 ЦК УРСР (чинної на час виникнення спірних правовідносин) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про власність» (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.
Тимчасове положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин, передбачало проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, які виникли відповідно до правочинів, що не підлягали нотаріальному посвідченню (пункт 2.5 тимчасового положення).
Пунктом 8.1 Тимчасового положення, було передбачено, що оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно, органами місцевого самоврядування: фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна; інвесторам, які у результаті інвестиційної діяльності отримали у власність об'єкт нерухомого майна або його частину.
Виникнення права власності на реконструйований об'єкт на підставі судового рішення зазначеними нормами не передбачено.
Указаними Законами визначено порядок оформлення права власності на об'єкт інвестування.
При цьому матеріали справи не містять доказів звернення ОСОБА_5 до компетентних органів з питанням оформлення права власності на спірне приміщення.
Оскільки вимоги ОСОБА_5 про визнання за нею права власності на частину спірного приміщення не знайшли свого підтвердження, то правильними є висновки апеляційного суду й про відмову в позові про визнання недійсними договорів іпотеки та зняття арешту з майна, оскільки зазначені вимоги є похідними та прав позивача не порушують.
Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішення, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.
 
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення в частині вирішення зустрічного позову без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ: 
 
Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником - адвокатом ОСОБА_7, залишити без задоволення.
 
Постанову апеляційного суду Житомирської області від 05 лютого 2018 року в частині позову ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Ректайм», публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання права власності на частину нерухомого майна, визнання недійсними договорів іпотеки та зняття арешту з майна залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                   М. Є. Червинська

                                                                                                           В. М. Коротун

                                                                                                           В. П. Курило