ПОСТАНОВА
Іменем України

27 березня 2018 року 
Київ
справа №461/5974/17
адміністративне провадження №К/9901/5410/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І., розглянувши в попередньому судовому засіданні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_2 до адміністративної комісії Галицької районної  адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови, за касаційною скаргою Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Шинкар Т.І., Пліша М.А., Глушка І.В., від 6 листопада 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1.          У серпні 2017 року ОСОБА_2 у адміністративному суді пред'явила позов до адміністративної комісії Галицької районної  адміністрації Львівської міської ради,  у якому просила скасувати постанову про адміністративне правопорушення № 138 від 17 серпня 2017 року.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2. Постановою Галицького районного суду міста Львова від 21 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

3. Судове рішення мотивовано тим, що матеріали у справі про адміністративне правопорушення відповідають вимогам щодо їх оформлення, які підтверджують вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 150 Кодексу України про адміністративні правопорушення України.

4. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 листопада 2017 року постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову. Скасовано постанову адміністративної комісії Галицької районної  адміністрації Львівської міської ради № 138 від 17 серпня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

5. Судове рішення мотивовано тим, що розгляд адміністративною комісією Галицької районної  адміністрації Львівської міської ради справи про адміністративне правопорушення суперечить вимогам щодо об'єктивного і справедливого розгляду, що призвело до порушення прав позивача, а відтак є підставою для скасування оскаржуваної постанови. 

Короткий зміст вимог касаційної скарги 

6. Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Галицька районна  адміністрація Львівської міської ради звернулась із касаційною скаргою, в якій просить її скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 06 липня 2017 року адміністративною комісією Галицької районної  адміністрації Львівської міської ради складено протокол № 259 про адміністративне правопорушення, у якому зафіксовано, що ОСОБА_2, як власником квартири АДРЕСА_1, використовується приміщення не за призначенням, оскільки у ній здійснюється продаж ритуальної атрибутики. 

17 серпня 2017 року адміністративною комісією Галицької районної  адміністрації Львівської міської ради складено постанову про адміністративне правопорушення № 138 від 17 серпня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 150 Кодексом України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. Касаційна скарга Галицької районної адміністрації Львівської міської ради обґрунтована тим, що постанова про адміністративне правопорушення № 138 від 17 серпня 2017 року підписана головуючим на засіданні і секретарем цього органу, що відповідає вимогам статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а її копія направлена позивачу, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія списку відправлених рекомендованою кореспонденцією постанов.

9. У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_2 просить відмовити у її задоволенні та посилається на законність і обґрунтованість оскаржуваного у справі судового рішення. 

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ 
10. Відповідно до частини першої статті 218 Кодексу України про адміністративні правопорушення  адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема,  статтями 149-152.
11. За змістом статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення  доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

12. У пункті 2 частини першої статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення  передбачено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: посадові особи, уповноважені на те виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад (частини перша - четверта статті 41, статті 103-1, 103-2, 103-3, 104, частина перша статті 106-1, статті 106-2, 149 - 152, частини перша - п'ята статті 152-1, статті 154, 155, 155-2, 156, 156-1, 156-2, 159 - 160, стаття 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 183, 185-1, 186-5, 197, 198.

13. Згідно із статтею 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

14. Стаття 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

15. Частиною першою статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

16. Статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.
17. Згідно з пунктами 2, 3, 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року, користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків здійснюється згідно з свідоцтвом на право власності, договором найму (оренди) або іншим документом, що підтверджує право власності чи користування.
Використовувати житлові приміщення для провадження господарської діяльності промислового характеру заборонено.
Власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний, зокрема, використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання.

18. За змістом статті 150 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення правил користування жилими приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, сходових кліток, ліфтів, під'їздів, придомових територій, порушення правил експлуатації жилих будинків, жилих приміщень та інженерного обладнання, безгосподарне їх утримання, а також самовільне переобладнання та перепланування жилих будинків і жилих приміщень, використання їх не за призначенням, псування жилих будинків, жилих приміщень, їх обладнання та об'єктів благоустрою - тягнуть за собою попередження або накладення штрафу на громадян від одного до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

19. Виходячи з аналізу зазначених норм чинного законодавства, заборонено використовувати жилі приміщення не за призначенням, зокрема здійснювати у них господарську діяльність. Однак, виявивши порушення порядку користування жилим приміщенням, на адміністративний орган покладається обов'язок щодо збирання доказів, які б належним чином підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення.

20. Судами попередніх інстанцій встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що згідно із свідоцтвом про право власності від 16 грудня 2010 року та витягу про державну реєстрацію прав від 21 грудня 2010 року ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2. 

21. Судом апеляційної інстанції встановлено, що у примітках вказаного витягу зазначено, що приміщення вказаної квартири дозволено використовувати як нежитлове згідно з наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради № 612 від 19 жовтня 2007 року.

22. Наявна у матеріалах справи копія фотознімку не може бути належним доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки не ідентифікує нерухомий об'єкт, який на ньому зображено, а отже не підтверджує, що належить він саме позивачу. Крім того, на ньому відсутня інформація щодо дати і часу фотозйомки.

23. Судом апеляційної інстанції встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення № 259 від 06 липня 2017 року відсутня інформація про те, чи складено його в присутності ОСОБА_2 із роз'ясненням її прав та обов'язків, не заповненою є графа «пояснення порушника», відсутні відомості про вручення екземпляру протоколу позивачу. 

24. Судом апеляційної інстанції вказано, що у постанові про адміністративне правопорушення № 138 від 17 серпня 2017 року не зазначено обставин, установлених під час розгляду справи, а також вона підписана головою та секретарем адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради як колегіальним органом, однак відсутні відомості про присутність на засіданні інших членів.  

25. Проте, колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що згідно з вимогами 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення України постанова підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу, а тому оскаржувана постанова у цій частині відповідає вимогам щодо її оформлення.

26. Однак, враховуючи у сукупності інші недоліки, допущені адміністративної комісією Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради під час оформлення результатів адміністративного правопорушення, а саме - оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про адміністративне правопорушення з порушеннями вимог чинного законодавства, та з огляду на те, що відповідачем не виконано свого обов'язку щодо збирання доказів, які б належним чином підтверджували порушення ОСОБА_2 правил користування жилим будинком, відповідальність за яке передбачена статтею 150 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення № 138 від 17 серпня 2017 року. 

27. Що стосується викладених у касаційній скарзі доводів відповідача відносно направлення оскаржуваної постанови позивачу згідно списку відправлених рекомендованою кореспонденцією постанов, то цей доказ не може бути належним підтвердженням її отримання позивачем, будь-які відмітки про це у матеріалах справи відсутні. Крім того, вказаний список не містить інформації про те, яка саме постанова відправлялась. 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

28. Суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для скасування постанови адміністративної комісії Галицької районної  адміністрації Львівської міської ради про адміністративне правопорушення № 138 від 17 серпня 2017 року з огляду на відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення.

29. Колегія суддів приходить до висновку про те, що постанова суду апеляційної інстанції є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

30. З огляду на відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку із переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 листопада              2017 року  - без змін.

Постанова є остаточною  і  оскарженню не підлягає.
           
Суддя-доповідач Н. В. Коваленко

Суддя                                                                                                                                  Я. О. Берназюк

Суддя                                                                                                                                  М. І. Гриців