ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року 
м. Київ
Справа №  905/121/15 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючий - Ткач І.В., 
судді: Стратієнко Л.В., Студенець В.І.,
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Корум Україна"
на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.11.2017
(головуючий - Склярук О.І., судді Геза Т.Д. , Дучал Н.М.)
та ухвалу Господарського суду Донецької області від 07.06.2017 
(головуючий суддя Курило Г.Є., судді Попов О.В., Левшина Г.В.)
у справі № 905/121/15 
за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" "Промінвестбанк"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртрансмаш"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства "Корум Україна"
про звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. 16 травня 2017 року господарським судом Донецької області в рамках справи №905/121/15 отримана позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Приватного акціонерного товариства "Корум Україна" (далі - ПрАТ "Корум Україна") до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк") про визнання припиненою застави за договором № 15-94/19-78/13 від 30.05.2013.

1.2. Разом з позовною заявою ПрАТ "Корум Україна" подало клопотання про звільнення від сплати судового збору.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. 07 червня 2017 року ухвалою Господарського суду Донецької області відмовлено у задоволенні клопотання ПрАТ "Корум Україна" про звільнення від сплати судового збору. Позовну заяву ПрАТ "Корум Україна" до ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання припиненою застави за договором №15-94/19-78/13 від 30.05.2013 повернуто заявнику без розгляду. 

2.2. 13 листопада 2017 року постановою Донецького апеляційного господарського суду ухвалу господарського суду Донецької області по справі №905/121/15 від 07.06.2017 залишено без змін.

2.3. Приймаючи такі рішення, господарські суди виходили, зокрема, з такого.

2.3.1. Заявником позову не доведено належними та допустимими доказами неможливість сплати судового збору на момент звернення з цим позовом, а також про вжиття ним усіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та які б підтверджували можливість сплати судового збору протягом визначеного законом строку розгляду позову до прийняття рішення у справі.

2.3.2. Крім того, предмети первісного позову та позову ПрАТ "Корум Україна" є різними, такими, що повинні бути предметами самостійних, незалежних одне від одного позовних проваджень, тому відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України це є окремою підставою для повернення позову ПрАТ "Корум Україна".

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

3.1. 24 листопада 2017 року Приватне акціонерне товариство "Корум Україна" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.11.2017, ухвалу Господарського суду Донецької області від 07.06.2017, а справу передати на розгляд суду першої інстанції. 

3.1.1. В обґрунтування касаційної скарги скаржник стверджує, що його мотивоване клопотання про звільнення від сплати судового збору безпідставно не задоволено місцевим господарським судом.

3.1.2. Крім того, на думку скаржника, ним наведено повне обґрунтування тотожності заявлених позовних вимог предмету спору.

3.2. Відзиви від інших учасників справи до Верховного Суду не надходили.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

4.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції 

4.1.1. З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, та згідно з компетенцією, визначеною законом, Верховний Суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.2. Щодо суті касаційної скарги

4.2.1. Як встановлено господарськими судами, і це не заперечується ПрАТ "Корум Україна", останнім до його позовної заяви не додано документів, які б підтверджували сплату ним судового збору у встановлених порядку і розмірі. Разом з цим, ПрАТ "Корум Україна" було заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання його позовної заяви, яку він подав як третя особа з самостійними вимогами не предмет спору.

4.2.2. Оскільки треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, відповідно до статті 26 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) несуть усі обов'язки позивача, обов'язок сплатити судовий збір з відповідної позовної заяви, покладається також і на них.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Статтею 8 зазначеного Закону (у редакції, чинній на час подання позову ПрАТ "Корум Україна") встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов'язком. 

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору, поданого до позовної заяви, ПрАТ "Корум Україна" послалося на тяжке фінансове становище товариства у зв'язку із складною соціальною та економічною ситуацією на сході України.

Водночас, як встановлено господарськими судами, заявником не було надано жодних доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі, а наведені ПрАТ "Корум Україна" обставини не мають характеру виключних. Не додано скаржником і до касаційної скарги відповідних доказів, зокрема доказів, які б свідчили про відсутність на рахунках ПАТ "Корум Україна" необхідної суми грошових коштів для сплати судового збору у встановленому законом розмірі на момент звернення з позовом, а також доказів складного фінансового становища, які б унеможливлювали сплату товариством судового збору (бухгалтерські, фінансові документи товариства).

Враховуючи викладене, Верховний Суд погоджується з висновками обох судових інстанцій про те, що скаржник не обґрунтував належним чином своє клопотання про звільнення від сплати судового збору, не підтвердив належними та допустимими доказами наявність підстав для звільнення його від сплати судового збору, а тому суд першої інстанції правильно відхилив клопотання з огляду на відсутність правових підстав для його задоволення та правомірно повернув позовну заяву без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

4.2.3. Відповідно до ст. 26 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу до прийняття рішення господарським судом, подавши позов до однієї або двох сторін. 

Таким чином, у процесі вирішення господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа може вважати, що саме їй належить право на предмет спору. З метою захисту свого права така особа може звернутися до господарського суду, який розглядає справу, з заявою про вступ у справу як третя особа з самостійною вимогою на предмет спору. Вступ цієї особи у справу можливий на будь-якій стадії провадження зі справи в місцевому господарському суді, але до прийняття ним рішення. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу виноситься ухвала.

Самостійність вимог третьої особи полягає в тому, що вона вважає, ніби в матеріальних правовідносинах із відповідачем перебуває саме вона, і саме її право порушене відповідачем. Третя особа із самостійними вимогами заперечує вимогу позивача і переслідує мету вирішити спір не на користь позивача, а на свою користь. Третя особа із самостійними вимогами процесуально протиставляє себе не лише відповідачу, а й позивачу. Разом з тим, самостійна вимога повинна бути спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем. Вимога спрямована на будь-що, що знаходиться поза цим предметом, не може бути розглянута як вимога третьої особи, а має бути здійснена через подання самостійного позову.
Позов - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, звернена через суд або інший орган цивільної юрисдикції про захист порушеного, оспореного чи невизнаного права або інтересу, який здійснюється у певній, визначеній законом, процесуальній формі. 

Предмет позову - це частина позову, яка складає матеріально-правову вимогу позивача до відповідача. 

Підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов.

Господарськими судами правильно зазначено про те, що вимогами за первісним позовом є звернення стягнення на майно, що передано в заставу відповідно до договору застави №15-94/19-78/13 від 30.05.2013, власником якого є ТОВ "Укртрансмаш", тоді як за вимогами ПрАТ "Корум Україна" є визнання припиненою застави за договором №    15-94/19-78/13 від 30.05.2013, за яким предметом договору було майно, передане відповідачем в заставу ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк".

Отже, ПрАТ "Корум Україна" заявляє вимоги не на предмет спору у справі - майно, яке перебуває у заставі і на яке позивач за первісним позовом просить звернути стягнення, а заявляє вимоги щодо дії самого договору застави, вважаючи його припиненим.

За таких обставин, предмети первісного позову та позову ПрАТ "Корум Україна" є різними, такими, що можуть бути предметами самостійних, незалежних одне від одного, позовних проваджень.

4.2.4. Отже, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовна заява ПрАТ "Корум Україна" підлягає поверненню на підставі п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Верховний Суд вважає, що господарські суди згідно з ст.ст. 26, 33, 63 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017), ст. 8 Закону України "Про судовий збір", правильно повернули позов ПрАТ "Корум Україна", тому підстави для скасування ухвали господарського суду Донецької області від 07.06.2017, постанови Донецького апеляційного господарського суду від 13.11.2017, відсутні. Скаржником не доведено неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення. 

5.2. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

5.3. Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Корум Україна" без задоволення, а судових рішень, що оскаржуються, - без змін. 

6. Судові витрати

6.1. Зважаючи на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Корум Україна" без задоволення, судові витрати, пов'язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Корум Україна" залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.11.2017 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 07.03.2017 у справі №905/121/15 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                                      І. Ткач

Судді:                                                                                           Л. Стратієнко

                                                                                                    В. Студенець