Постанова
Іменем України
 
03 травня 2018 року
м. Київ
 
справа № 643/4025/15-ц
 
провадження № 61-15639св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., 
Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
позивач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група»,
відповідач - ОСОБА_4,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Московського районного суду міста Харкова від 23 квітня 2015 року у складі судді Горбунової Я. М. та рішення апеляційного суду Харківської області від 
04 серпня 2015 року у складі колегії суддів: Шевченко Н. Ф., Івах А. П., Пономаренко Ю. А.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2015 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПрАТ «СК «Українська страхова група») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди в порядку регресу, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
 
Позовна заява мотивована тим, що у лютому 2012 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «РеноКліо Сімбол», під керуванням ОСОБА_6, та «Тойота», під керуванням ОСОБА_4, в результаті чого автомобіль «Рено Кліо Сімбол» зіткнувся з транспортним засобом марки «Шевроле Лачетті», під керуванням ОСОБА_7 
 
Постановою Київського районного суду міста Харкова від 21 червня 2012 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого статтю 124 КУпАП.
 
Після настання страхового випадку ПрАТ «СК «Українська страхова група» виплатила ПІІ «Віп-Рент» страхове відшкодування на умовах договору страхування та на підставі акта виконаних робіт та страхового акта в розмірі 57 425,20 грн. 
 
Цивільна відповідальність транспортного засобу «Тойота», винної сторони, застраховано в СТзДВ «Гарантія». 
 
Рішенням господарського суду міста Києва від 12 червня 2013 року стягнуто з СТзДВ «Гарантія» на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» суму страхового відшкодування в розмірі 49 000,00 грн та судовий збір у розмірі 1 468,08 грн. Однак різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою складає 8 425,20 грн, яка і залишається невиплаченою.  
 
ПрАТ «СК «Українська страхова група» просило стягнути з ОСОБА_4 на свою користь 8 425,20 грн відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу. Стягнути з ОСОБА_4 на свою користь сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн.
 
Заочним рішенням Московського районного суду міста Харкова від 23 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено.
 
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» в порядку регресу матеріальну шкоду у розмірі 8 425,20 грн.
 
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» судовий збір у розмірі 243,60 грн.
 
Заочне рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що за положеннями статті 1191 ЦК України ПрАТ «СК «Українська страхова група» має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи.
 
Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 25 червня 2015 року заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Московського районного суду міста Харкова від 23 квітня 2015 року залишено без задоволення.
 
Рішенням апеляційного суду Харківської області від 04 серпня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.
 
Заочне рішення Московського районного суду міста Харкова від 23 квітня 2015 року в частині задоволення позовних вимог ПрАТ «СК «Українська страхова група» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди в порядку регресу, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, скасовано та ухвалено нове рішення.
 
Позовні вимоги ПрАТ «СК «Українська страхова група» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди в порядку регресу, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь 
ПрАТ «СК «Українська страхова група» 8 425,20 грн з інших правових підстав.
 
Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що за положеннями статті 993 ЦК України та статті 23 Закону України «Про страхування» ПрАТ «СК «Українська страхова група» має право відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат (суброгація).
 
25 серпня 2015 року ОСОБА_4 через засоби поштового звʼязку подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати заочне рішення Московського районного суду міста Харкова від 23 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 04 серпня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що позивачем не доведено заявлені позовні вимоги.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 вересня 2015 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Московського районного суду міста Харкова від 23 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 04 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ПрАТ «СК «Українська страхова група» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди в порядку регресу, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
 
Витребувано із Московського районного суду міста Харкова цивільну справу № 643/4025/15-ц (№ 2/643/2375/15).
 
Копії касаційної скарги та додані до неї матеріали надіслано особам, які беруть участь у справі, роз'яснено їх право подати заперечення на касаційну скаргу до 21 жовтня 2015 року.
 
Відповідно до розділу 6 «Прикінцеві положення» Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», цей Закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2016 року, № 31, стаття 545), опублікованим у газеті «Голос України».
 
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 30 листопада 
2017 року «Про визначення дня початку роботи Верховного Суду» визначено днем початку роботи Верховного Суду 15 грудня 2017 року.
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Статтею 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
30 березня 2018 року касаційна скарга передана до Верховного Суду.
 
11 квітня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
12 квітня 2018 року справу передано судді-доповідачу.
 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Заочне рішення Московського районного суду міста Харкова від 23 квітня 2015 року скасовано рішенням апеляційного суду Харківської області від 
04 серпня 2015 року, а тому судом касаційної інстанції не перевіряється.
 
Оскаржуване рішення апеляційного суду Харківської області від 
04 серпня 2015 року ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а аргументи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
 
Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 у пункті 27 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. 
 
Суд апеляційної інстанції встановив, що після настання страхового випадку ПрАТ «СК «Українська страхова група» виплатила ПІІ «Віп-Рент» страхове відшкодування в розмірі 57 425,20 грн. А тому відповідно до положень статті 993 ЦК України та статті 23 Закону України «Про страхування» ПрАТ «СК «Українська страхова група» має право відшкодування суми в розмірі 
8 425,20 грн за договором майнового страхування, у межах понесених фактичних витрат із ОСОБА_4, яка згідно з постановою Київського районного суду міста Харкова від 21 червня 2012 року визнана винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення апеляційного суду Харківської області від 
04 серпня 2015 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.
 
Рішення апеляційного суду Харківської області від 04 серпня 2015 року залишити без змін. 
 
Постанова оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                            В. П. Курило

В. М.Коротун

М. Є.Червинська