ПОСТАНОВА
Іменем України

16 березня 2018 року 
Київ
справа №806/345/16
адміністративне провадження №К/9901/21793/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді (судді-доповідача) -           Данилевич Н.А.,
суддів -                                                         Бевзенка В. М., 
                                                                 Шарапи В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження 
касаційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 
на ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року (головуючий суддя - С.М. Шевчук, судді - А.Ю. Бучик, Є.М. Мацький) про відмову у виправленні описки та про відмову у внесенні виправлень до виконавчого листа у справі 
за позовом ОСОБА_4 
до Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області 
про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
1.          Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 23 червня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.
1.1.          Стягнуто з Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на користь ОСОБА_4 3784 (три тисячі сімсот вісімдесят чотири) грн. 71 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.11.2007 по 14.04.2015 та з 09.09.2015 по 04.03.2016.
1.2.          Стягнуто з Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на користь ОСОБА_3 23 (двадцять три) грн. 28 коп. судових витрат.
1.3.          В решті позову відмовлено.
2.          Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 23 червня 2016 року змінено у частині розміру присуджених ОСОБА_4 виплат.
2.1          У абзаці другому резолютивної частини постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 23 червня 2016 року по даній справі замість присудженої виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі "3784,71грн", зазначено "6 629,90грн (шість тисяч шістсот двадцять дев'ять грн. 90коп.)".
2.2          У абзаці третьому резолютивної частини постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 23 червня 2016 року по даній справі замість присудженої виплати судових витрат у розмірі "23,28грн", зазначено "40,79грн (сорок гривень 79коп.)".
2.3          У решті рішення суду залишено без змін.
2.4          Стягнуто з Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на користь ОСОБА_4 судові витрати, пов'язані з прибуттям до суду апеляційної інстанції, у розмірі 7,17грн (сім гривень 17 коп.).
3.          12 жовтня 2017 року від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про виправлення описки у постанові Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року. У своїй заяві представник позивача вказував, що у резолютивній частині постанови судом зазначено особу на користь якої відшкодовуються витрати, пов'язані з прибуттям до суду апеляційної інстанції - ОСОБА_4, проте із заявою про відшкодування вказаних витрат, а також присутнім у судовому засіданні в приміщенні Житомирського апеляційного адміністративного суду був ОСОБА_3. Аналогічну описку представник позивача просив виправити у виданому на виконання судового рішення в цій частині виконавчому листі.
4.          Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви про виправлення описки у постанові Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року у справі №806/345/16.
5.          Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про внесення виправлень до виконавчого листа Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року у справі №806/345/16 .
6.          Обґрунтовуючи дані ухвали суд апеляційної інстанції зробив системний аналіз норм законодавства та дійшов висновку, що лише сторона, яка не є суб'єктом владних повноважень і виграла справу, має право на компенсацію їй іншою стороною судових витрат, що пов'язані із прибуттям до суду її та її представника. За таких обставин колегія суддів зазначила про відсутність описки у постанові Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року, а тому у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 про виправлення описки у судовому рішенні та виконавчому листі відмовила.
Короткий зміст вимог касаційної скарги.
7.          04 грудня 2017 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року про відмову у виправленні описки та про відмову у внесенні виправлень до виконавчого листа.
8.          В касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року про відмову у виправленні описки у постанові суду та про відмову у внесенні виправлень до виконавчого листа та прийняти нові ухвали про задоволення його заяв про виправлення описки у постанові Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року та у виданому виконавчому листі. 
9.          В обґрунтування поданої касаційної скарги ОСОБА_3 вказує на те, що судом апеляційної інстанції не взято до уваги приписи ч. 2 ст. 91 КАС України, відповідно до яких можливість присудження добових та компенсації за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять передбачена також на користь представника сторони, яка виграла справу і яка не є суб'єктом владних повноважень.
10.          Ухвалою Верховного Суду від 15 березня 2018 року касаційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 прийнято до провадження.
ІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). 
11.          Частина 1 статті 169 КАС України: суд може з власної ініціативи або за заявою особи, що брала участь у справі, чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
12.          Частина 1 статті 87 КАС України: судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. 
13.          Частина 2 статті 87 КАС України: розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
14.          Пункт 2 частини 3 статті 87 КАС України: до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду.
15.          Частина 1 статті 91 КАС України: витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.
16.          Частина 2 статті 91 КАС України: стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представнику сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.
17.          Частина 1 статті 50 КАС України: сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.
18.          Частина 3 статті 94 КАС України: якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
19.          Частина 1 статті 98 КАС України: суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.
ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.
20.          Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
21.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судового рішення суду першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України (в чинній редакції), здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
22.          Приписи статті 91 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду судами попередніх інстанцій вимог представника позивача про компенсацію витрат, пов'язаних з прибуттям до суду) визначають порядок несення судових витрат сторін та їхніх представників, що пов'язані з прибуттям до суду. Її положення спрямовані на компенсацію стороні, яка виграла справу, витрат на прибуття до суду та втраченого заробітку чи відриву від звичайних занять. Витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду, оплачуються відповідною стороною. 
23.          При цьому, зазначену правову норму необхідно застосовувати з урахуванням положень частини 1 статті 94 КАС України та частини 1 статті 50 КАС України. 
24.          Таким чином, положення зазначених норм дають підстави вважати, що безпосередньо сторона у справі (в даному випадку - позивач), яка не є суб'єктом владних повноважень і виграла справу, має право на компенсацію їй іншою стороною судових витрат, зокрема й витрат, що пов'язані із прибуттям до суду її та її представника.
25.          Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд виходить з того, що судом апеляційної інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним в заявах представника позивача про виправлення описок в судовому рішенні та виконавчому листі. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні апеляційним судом ухвал від 31 жовтня 2017 року, у касаційній скарзі не зазначено.
26.          Враховуючи вищенаведене, відповідно до частини 1 статті 350 КАС України (в чинній редакції), суд касаційної інстанції вважає за необхідне залишити касаційну скаргу представника позивача без задоволення, а судові рішення суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки апеляційним судом при винесенні ухвал від 31 жовтня 2017 року не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.
27.          Частиною першою статті 350 КАС України (в чинній редакції) передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
28.          З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, підстави для скасування судових рішень відсутні.
29.          Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
п о с т а н о в и в :
30.          В задоволенні касаційної скарги представника позивача ОСОБА_3 - відмовити.
31.          Ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року про відмову у виправленні описки у судовому рішенні та про відмову у внесенні виправлень до виконавчого листа залишити без змін.
32.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич          
Судді                                                                                           В. М. Бевзенко 
                                                                                                    В.М. Шарапа