ПОСТАНОВА
Іменем України

21 лютого 2018 року 
Київ
справа №813/1465/17
адміністративне провадження №К/9901/5215/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого судді - Пасічник С.С. (суддя-доповідач), 
суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року (головуючий суддя Гулкевич І.З.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року (головуючий суддя Мікула О.І., судді: Курилець А.Р., Ніколіна В.В.) у справі № 813/1465/17 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, в якому просив визнати протиправним і скасувати рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, стягнути судовий збір та витрати на правову допомогу.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача відсутні підстави для анулювання реєстрації ФОП ОСОБА_1, оскільки ним не проводилося жодних перевірок його діяльності та не складались акти. 
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 31 березня 2017 року № 393. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот гривень). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи позов частково, суди попередніх інстанцій виходили з того, що контролюючим органом не дотримано умов та порядку прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку.
Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволених позовних вимог, відповідач звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить судові рішення скасувати та прийти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
При цьому в касаційній скарзі відповідач посилається на безпідставне неприйняття судами попередніх інстанцій до уваги наявності заборгованості у позивача протягом двох послідовних кварталів.
У відзиві на касаційну скаргу позивач зазначає, що судами попередніх інстанцій прийнято законні рішення, а тому просить залишити касаційну скаргу без задоволення та зазначає, що борг ним не сплачувався у зв'язку із його відсутністю.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку в Залізничній об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Львівській області. З 01 січня 2016 року позивач здійснив перехід на спрощену систему оподаткування (ІІІ група 5%).
31 березня 2017 року відповідачем прийнято рішення № 393 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ОСОБА_1 згідно із пунктом 299.10 статті 299 Податкового кодексу України, а саме: у зв'язку з наявністю податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.
Згідно із пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).
Відповідно до абзацу 2 пункту 294.1 статті 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.
Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду (пункт 294.2 статті 294 Податкового кодексу України).
Згідно із пунктом 295.3 статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів (підпункт 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України).
Відповідно до підпункту 3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.
Пунктом 299.11 статті 299 Податкового кодексу України передбачено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб'єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.
Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.
Враховуючи те, що несплата позивачем узгодженої суми грошового зобов'язання з єдиного податку протягом двох послідовних кварталів встановлена контролюючим органом на підставі аналізу даних ІС «Податковий блок» в інтегрованій картці платника, а не на підставі акта перевірки, яка, в свою чергу, ним і не проводилася, і позивач заперечує проти існування відповідної заборгованості, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що відповідачем порушено умови і порядок прийняття рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку.
Крім того, судами враховано, що в силу положень пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України відповідач зобов'язаний був надіслати позивачу податкову вимогу про сплату боргу у спосіб, визначений Податковим кодексом України, чого зроблено ним не було.
За таких обставин, суди дійшли обґрунтованого висновку про протиправність вказаного рішення та наявність підстав для його скасування.
Посилання скаржника у касаційній скарзі на ряд норм Кодексу адміністративного судочинства України не спростовує висновків судів попередніх інстанцій, оскільки при цьому не зазначається у яких спосіб суди припустилися їх порушення. 
З урахуванням викладеного, є підстави вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено обґрунтовані рішення, які постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для їх скасування та задоволення касаційної скарги не вбачається.
Згідно із частиною третьою статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Керуючись статтями 343, 350, 356 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року у справі № 813/1465/17 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя          С.С.Пасічник
Судді          І.А.Васильєва
В.П.Юрченко